46 HAMBERG, OM UTVECKLINGEN AF ETT BAROMETERMINIMUM. 



synas åstadkomma den luftförtunning och deraf kommande baro- 

 meterfall, som man har skäl att vänta, torde måhända dels bero 

 deraf att de icke äro tillräckliga, dels möjligen kunna hafva sin 

 förklaring i följande. Vid starka regn- och hagelskurar, sådana 

 de pläga vara vid åskväder, märker man alltid (derom vittna 

 t. ex. kurvorna på Theorellska apparaten vid Upsala Observatorium) 

 en stigning i barometerhöjden, hvilken till och med synes växa med 

 styrkan hos regnet och försvinna med detta. Orsaken till detta 

 förhållande kan väl svårligen vara att söka i något annat än 

 den sammantryckning, som den under liggande luften lider af 

 den nedkommande vatten- eller hagelmassan. Den förtunning, 

 som väl med all sannolikhet då eger rum högre upp i atmosferen 

 kan då icke utfyllas nedifrån utan måste detta ske uppifrån. 

 Följden deraf åter måste bli, att den uppåt stigande luftström, som 

 betingade åskvädret, bör försvagas, vare sig den var lokal eller 

 tillhörde en större hvirfvel. Ar detta senare förhållandet och 

 intaga åskvädren en stor del af densammas område, skulle det 

 icke synas omöjligt, att den tillströmmande luften vid jordytan - 

 snart utfylde depressionen, alldenstund sjelfva vilkoret, den upp- 

 stigande luftströmmen motverkas genom den uppifrån nedkom- 

 mande vanligen kalla luften och nederbörden. 



För att förklara utvecklingen af det ifrågavarande minimet 

 inom Sveriges och Norges område, måste man således se sig om 

 efter andra förklaringsgrunder. Bland de bekanta orsakerna till 

 barometerfall, hvilka Professor H. Mohn uppräknar i sin storm- 

 atias eller sin meteorologi s. 179 — 180 torde blott de två första 

 här kunna komma i fråga, nemligen luftens uppvärmning och 

 dess upptagande af vattengas, hvarigenom i begge fallen speci- 

 fika vigten hos luften minskas. De föregående dagarnes starka 

 värme och höga fugtighetstryck i Sverige och Norge synes med 

 stor kraft tala för dessa orsaker såsom förklaringsgrund. För 

 samma orsaker synas äfven de under dagarne 15 — 16 uppträdande 

 starka åskvädren tala, alldenstund dessa just äro så att säga 

 kännetecknet på och följden af den uppstigande luftströmmen. 

 Huru stor andel i verkningen, som tillkommer hvardera är väl 



