54 ÅSTRAND, OM KOMPASSENS LOKALDEVIATIONEU. 



d' n — å„ + 2 — 2d n - 2 + ån - 6 



d n = ån + G 2o«+'2 + d»_2- 



Alltså: 



ån = l ((å n - 2 + ån + 2) 5 ((ån - 6 + å n + (i) — (å n - 2 + <$» + 2»), 



eller, när de successiva medeltalen betecknas med «_ och _», 



nemligen : 



» =i(<Jn-2 + 4 + 2 ) 



^ = 1 (d n - 6 + å n + g), 



(VIII) <& = t»— i«, 



Tages, successivt, ra =± 2, 6, 10, 14, 18, 22, 26, 30, så er- 

 hålles, efter (VIII), deviationerna för NNO, ONO, OSO, SSO, 

 SSV, VSV, VNV och NNV. 



Derefter finnas, analogt, de successiva medeltalen » + 1 och 

 « + 1 , nemligen: 



»'+ 1 =K^ + <Wa) 



■ + 1 = ^(4-2 + <W<t), 



och af dessa, efter 



(IX) d n+ ,=%n + i — ln + l, 



de öfriga 16 deviationerna. 



. Beräkningarne efter (VIII) och (IXJ gifva resultater, iden- 

 tiska med dem efter (VII). 



Som en högst enkel, med (VIII) och (IX) öfverensstämmande 

 minnesregel, kan lätt ihågkommas, att, oftast noggrannare än efter 

 »Archibald Smiths method»: 



Deviationen för ett kompasstreck, som är midt emellan 

 fyra andra kompasstreck, hvilkas deviationer äro gifna, 



(X) . . < erhålles genom att öka medeltalet af de två inre devia- 



tionerna med sin åttondedel, och minska summan med 

 åttondedelen af de två yttre deviationemas medeltal. 

 Argumentet, M, för den största nordostliga eller största 



nordvestliga deviationen, erhålles genom att differentiera eqva- 



tionen : 



(XI) . dn + m = å n + (å n + 1 — å n ) -\ -g — (ån + 1 — 2 &< + å„ - l), 



med afseende på m som variabel, och sätta 



