ÖFVEUSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 187 5, N:0 10. 29 



men skiljes från densamma och närmar sig på samma gäng 

 Zamiostrobus genom de mera tättstående fjällen. 



Den bevarade delen af kotten visar ej hela dess längd, 

 det som finnes är 100 millm. långt. Formen är cylindrisk, bred- 

 den omkr. 25 millim. Axelns tjocklek är vid basen 3,& millim; 

 den afsm alnar långsamt mot spetsen, der tjockleken blott är 1,5 

 millim. Från axeln utgå kottefjällen vinkelrätt eller i det när- 

 måste sålunda. Troligen äro de spiralställda, och afståndet 

 mellan de två närmaste på samma sida är som det vill synas 

 4 — 6 millim. Fjällen äro mycket smala, 1—1,5 millim; de dela 

 sig temligen snart i tvenne divergerande bågformigt böjda grenar, 

 af hvilka h var je på inre sidan uppbär ett frö. Någon an- 

 tydan till den annars vanliga sköldlika förtjockningen vid ytan 

 har ej kunnat iakttagas. Fröen framstå ej som särdeles tjockare 

 än fjällen, äfven der kplsubstansen är helt ock hållet bevarad, 

 hvarföre kotten troligen ej varit fullt mogen. De äro päron- 

 formiga med den bredare ändan nedåt (inåt mot axeln) och 

 försedda med oregelbundna långsgående strimmor. Deras längd 

 är omkring 6 millm. med en största bredd af ungefär hälften. 

 Kotten förekom tillsammans med blad af Podozamites och Ba- 

 iera i en gröfre, grå, sandstenslik bergart, som så småningom 

 mot sidorna öfvergår till det rika växtförande lagret. 



Till de allmänna grunddragen är denna kotte tydligen 

 byggd alldeles som kotten hos Zamia, och största olikheten 

 torde vara, utom axelns smalhet och de något glesare fjällen, 

 frånvaron af de sköldlikt förtjockade delarne i fjällens spets. 

 Denna frånvaro synes svårligen kunna tillskrifvas en ren tillfällighet 

 vid bevaringen eller kottens omogna tillstånd, ty dels visa alla 

 fjällen denna form, dels sker förgreningen så långt ned, att man 

 knappast kan tänka sig att dylika, förtjockade partier en gång 

 förefunnits. Jag vågar dock härom för närvarande ej fälla något 

 bestämdt uttalande, utan vill blott fästa uppmärksamheten på 

 det omtalta förhållandet. Man kan emellertid ej undgå att 

 hos denna form finna en mera framträdande likhet med vissa 

 barrträds nakna skaftade frön. 



