54 TÖRXQUIST, BERÄTTELSE OM EN GEOLOGISK RESA. 



skiffern vid den lilla bäck, som från kalkbrottet strömmar ned 

 i den större bäcken, har jag utom Obolella Salteri Höll, Lins., 

 tidigare trott mig se en Didymograptus, den enda punkt, der jag 

 funnit detta slägte representerad! i alunskiffer. Att de ler- 

 skifferväggar, som ofvan de båda bäckarnes förening stå reste 

 utmed den större bäckens södra sida, tillhöra Dicranograptus- 

 skiifern, framgår af Linnarssons undersökningar. Jag kunde 

 blott föga undersöka der. Allestädes fann jag Climacograptus 

 teretiusculus; vid i dessutom Diplograptus foliaceus Murch., 

 Didymograptus Murchisoni Beck och D. sp. (mycket lik D. pa- 

 tulus Hall); mellan i och l mest lingulider samt vid den senare 

 punkten en Graptolites (i inskr. betydelse). Beträffande den 

 hårda skiffern med Orthis, synes mig ej så afgjordt, att den bör 

 hänföras till Trinucleusskiffern. Orthis argentea His. från Da- 

 larne liknar ej fullt Fågelsångsarten, hvilken åter vid Leessaa 

 på Bornholm träffas tillsammans med Dicranograptusskifferns 

 graptoliter. Skiffern vid m hade jag ej tillfälle att närmare 

 iakttaga; den tillhör enligt LiNNARSSON snarast öfre graptolit- 

 skiffern. 



De yngre graptolitskiffrarne äfvensom ortocerkalk uppträda 

 flerstädes i Skåne. Ortocerkalken företer i allmänhet samma 

 utseende som vid Komstad. Beträffande Dicranograptusskiffern 

 och de yngre graptolitskiffrarne lemna öfriga ställen, der jag sett 

 dessa lag, så godt som inga upplysningar utöfver hvad som redan 

 blifvit nämndt. Faunan är i det hela allestädes densamma; vid 

 Tågarp träffas dock Cardiola interrupta Sow. i Retiolitesskiffern 

 tillsamman med de graptoliter, som äro vanliga i denna. Upp- 

 lysande öfverlagringar har jag blott sett vid de nu beskrifna 

 lokalerna; dock bör anmärkas, att jag ej besökt Nyhamn, der 

 enligt LiNNARSSON den undre afclelningen af öfre graptolitskiffer 

 hvilar på brachiopodskiffer. 



Redan vid redogörelsen för lagen vid Flagabro, visade det 

 sig, att Didymograptus geminus HlS. (i inskränkt betydelse), 

 af LiNNARSSON ansedd såsom karakteristisk för lägsta delen af 

 Dicranograptusskiffern, anträffas i lag, som ovilkorligen både i följd 



