60 TÖRNQUIST, BERÄTTELSE OM EN GEOLOGISK RESA. 



af flera på hvarandra följande lag, inskränkte jag mina exkur- 

 sioner under sommaren hufvudsakligen till denna del. Bristen 

 på mindre vattendrag, hvilka eljest så ofta genomskurit våra 

 paleozoiska berg, är här serdeles anmärkningsvärd, och öfver- 

 lagringar måste nästan uteslutande sökas i stenbrotten. 



Vid Knifvinge, ungefär \ mil nordvest från Bergs gästgif- 

 varegård, har ett ganska vidsträckt alunskifferbrott nedbrutits. 

 Lagen der intaga ett läge, som på de flesta punkter blott litet 

 afviker från det horisontala. Upptill hvilar ofvahpå alunskiffern 

 ett täcke af kalk, hvars tjocklek mellan skiffern och de öfver- 

 liggande lösa jordarterna vexlar mellan 3 och 8 fot. Dess färg 

 är i det hela ljusgrå med en grön skiftning. De lägsta hvarfven r 

 som äro glaukonitförande, innehålla temligen allmänt en Orthis-- 

 art. Från sjelfva alunskiffern skiljas de af en grön, plastisk, 

 lerlik massa af några tums tjocklek. I de öfre hvarfven till- 

 komma trilobiter, tilltagande i mängd uppåt. Då jag är nästan 

 obekant med den typiska Ceratopygekalken, kan jag ej f. n. 

 afgöra, om de lägsta kalkhvarfven böra föras dit, helst jag ej 

 säkert kunnat bestämma något af de trilobit-pygidier, som före- 

 komma i dem. Deremot anser jag otvifvel aktigt, att dessa gröna 

 kalkhvarf hafva sin motsvarighet i den lika färgade glaukonit- 

 förande kalk, som i Dalarne öfverlagrar Oboluskonglomeratet 

 och utgör ortocerkalkens bas. Den omedelbart under den nyss 

 omtalta gröna lermassan liggande alunskiffern innehåller talrika 

 exemplar af Dictyonema flabelliforme ElCHW., bäst synliga på 

 stycken, som någon tid varit utsatta för vittring. Tre till fyra 

 fot under skifferns öfre yta ligger ett orstensband, i hvilket 

 Peltura scarabasoides Wahl. och Sphserophthalmus alatus Boeck 

 utgöra faunans hufvuddel. I skiffern äro trilobiter i allmänhet 

 sällsynta; dock träffas Sphaerophthalmus alatus äfven mellan det 

 öfversta orstensbandet och det närmast lägre. I det andra or- 

 stenslaget åter har jag ej funnit bestämbara petrifikat. Detta 

 lag ligger ungefär 4 fot under det öfversta och skiljes genom 

 ett något mäktigare skifterlag från det tredje orstensbandet, som 

 bildar bottnen i en stor del af brottet. Agnostus pisiformis 



