ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1881, N:ol. 7 
Derom, att denna eller atminstone en liknande värmemängd 
under hvarje minut utkastas i verldsrymden frän ytenheten af 
solen, äro vetenskapsmännen f. n. fullkomligt ense. Man har 
kommit till antagandet af detta (som det visserligen tyckes) 
enormt höga tal genom de sorgfälligaste kalorimetriska upp- 
mätningar och genom sträng tillämpning af lagen om det strå- 
lande värmets spridning, en lag, som haft hemul inom natur- 
vetenskapen allt sedan NEWTONS tid: 
Men när man kommer till den nästa vetenskapliga frågan, 
som angår solen, nemligen: »hvilken temperatur måste solens 
yta ega, då den under hvarje minut utsänder så oerhörda värme- 
qvantiteter», så utfalla svaren i yttersta grad olika. Enligt 
ERICSSONS !) bestämning är solens temperatur = 2,241,973° C. 
ZÖLLNERS » » » » = 68,000° C. 
DEVILLES ?) » » D » = 2,500° C. 
POUILLETS » » » » = 224016. 
VICAIRES ?) » » » » = 1.398” C. 
VIOLLES ?) » > » » = 1.500? C. 
» » » » » = 1,408° ©. 
RosETTIS ?) » » » » — 10,000° ©. 
Ett bevis, huru osäker denna fråga är, lemna Pater SECCHIS 
uppgifter öfver solens temperatur, hvilka vexlat mellan 10,000,000° 
C. och 133,780? C. 
Då storleken af det absorberade värmet beror dels på 
värmekällans emissiva förmåga och dels på dess temperatur- 
öfverskott öfver den absorberande kroppen, kan man naturligt- 
vis skrifva solens enorma värmeutstrålning hufvudsakligen på 
den ena eller andra af dessa båda faktorers räkning. Enligt 
1) Radiant heat Chapt. X. 
2) C. R. LXXIV. 1872. 
2) C. R. LXXIV. 1870, 
2) Ann. de Chim. et Phys. 1877. 
>) Di aleuni recenti progressi nelle scienze fisiche ete. Padua 1877. Dessa 
uppgifter gälla den effektiva temperaturen vid solens yta. Med uppgifterna 
af de 3 sistnämde forskarne öfver den s. k. verkliga temperaturen hos solens 
kärva anse vi oss icke hafva något att göra. emedan dylika tal helt och 
hållet bero på godtyckliga antaganden. 
