ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1881, N:ol. 27 
den skarpsinnige författaren af »Radiant heat». Han fann ge- 
nom utslagen af sina aktinometrar, att solstrålningens intensitet 
företer ett minimum om aftonen vid solnedgången, hvilket 
icke kan förklaras af meteorologiska skäl och ansåg, att detta 
kunde härleda sig från någon inverkan af jordens translation 
pa de uppfångade solstrålarnes rörelse. En punkt vid jordens 
eqvator föres nemligen i det ögonblick daggryningen inträffar 
till följe af jordens rotation och translation emot de infallande 
solstrålarne med en hastighet af 29,290 meter i sekunden. Ett 
omvändt förhållande inträffar i solnedgången. J. ERICSSON an- 
ser att dessa omständigheter möjligen kunna inverka pa strål- 
ningens intensitet. Men enligt Fizeaus princip kan en dylik 
rörelse egentligen endast förorsaka en förändring i våglängden. !) 
JOHN ERICSSON påminner äfven derom, att då man vid ar- 
beten med solkalorimetern trott sig hafva uppmätt intensiteten 
under 1 minut af en ljusknippa af några få qvadrattums genom- 
skärning, så har likväl under denna tid tillfölje af jordens rö- 
relse i rymden en ljusknippa af 1,757,065 meter multiplicerade 
med solkalorimeterns diameter passerat öfver dess absorberande 
yta. Författaren skulle hafva kunnat multiplicera ?) dessa tal 
med 14! 
I det föregående hafva vi utvecklat några skäl för den 
asigten, att jordens absorbtion af solvärmet åstadkommer en 
attraktion mot solen. Det blir nu vår uppgift att utröna, huru 
denna attraktion kommer att verka, om man tar i betraktande 
solens och jordens relativa rörelse. Vi betrakta först fenomenet . 
sådant det skulle vara, om solen icke roterade. 
Om S betecknar solen och 7 jorden samt fg det stycke 
jorden under 1 minut tillryggalagt i sin elliptiska bana, sa har 
jorden under denna tid lemnat strålknippet f, m g, bakom sig 
1) »Un mouvement tres rapide et comparable å la vitesse de la lumiere attribué 
au' corps lumineux ou å l’observateur aura pour effet d’alterer la longeur 
d’ondulation de tous les rayons simples, qui composent la lumiere recue 
dans la direction du mouvement». 
?) Emedan man måste taga med i räkningen icke blott jordens rörelse i sin 
bana utan äfven sjelfva ljuskällans, solens, rotation kring sin axel. 
