31 
Öfversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar 1881. N:o 1. 
Stockholm. 
Om muskeltonen vid intermittent elektrisk retning 
samt om några i sammanhang dermed stående 
elektrisk-akustiska företeelser. 
Af CHRISTIAN Loven. 
[Meddeladt den 12 Januari 1881.] 
De ljud, som uppstå i musklerna vid deras sammandragning 
hafva redan sedan längre tid tillbaka fäst uppmärksamheten och 
äfven vid den fysiologiska undersökningen begagnats såsom ut- 
tryck för sådana i dessa organ försiggående förändringar, hvilka 
icke på annat sätt kunna göras tillgängliga för iakttagelsen. 
Så har, såsom bekant, det vanliga »muskelljudet» eller det ljud, 
som vid en kraftig, af viljan framkallad sammandragning af 
muskler kan medelst tillhjelp af stetoskopet eller genom örats 
direkta anläggande uppfattas, användts såsom ett af de vigti- 
gaste stöden för den asigt, enligt hvilken den voluntära, skenbart 
fullkomligt jemna muskelkontraktionen i sjelfva verket är dis- 
kontinuerlig, d. v. s. framkallad genom en serie skilda impulser 
från centralorganen. Och icke nog härmed. Då man i det 
nämnda ljudet ansett sig kunna urskilja en bestämd och i det 
närmaste konstant ton, låg det nära till hands att från denna 
ton, d. v. s. dess svängningstal, sluta till rytmen af de i musk- 
lerna försiggående processerna. Enligt HAUGHTON'S !) uppfatt- 
ning skulle det från menniskans muskler under de nämnda för- 
hållandena hörda ljudet till tonhöjden motsvara 32—36 hela 
svängningar i sekunden, HELMHOLTZ ?) deremot bestämde det 
I) Se MEIssNERS Jahresbericht 1862, sid. 447. 
2) Se » » 1864, sid. 441 och 1867, sid. 485. 
