46 CHR. LOVÉN, OM MUSKELTONEN. 
0. 8. V., och på detta sätt fortgår det, sa länge den vibrerande 
stämgaffeln öppnar och sluter den primära strömmen. Närmas 
nu en ledare, såsom t. ex. menniskokroppen, intill denna pol, 
men så att ett tunnt, isolerande lager befinner sig mellan dem 
båda, måste den förra påverkas efter de kända lagarna för elek- 
tricitetens fördelning genom influens. I den del af kroppen 
(örat eller fingret), som befinner sig i beröring med det isolerande 
lagret, måste fördenskull i lika hastig vexling motsatta elektriska 
spänningar uppstå — positiva, då polen är negativt, negativa 
däremot, då polen är positivt elektrisk. Vid den i fråga varande 
anordningen måste i sjelfva verket de båda genom det isolerande 
lagret skilda ledarna spela samma roll som stanniolsbeläggnin- 
garna på en kondensator, i hvilken ock, såsom den senaste 
tidens försök ådagalagt, under väsentligen samma förhållanden 
som de ofvan skildrade, ljud kunna frambringas — ja man har 
ju till och med satt i fråga användbarheten af dylika konden- 
satorer för telefonien. 
Ett ljud eller en ton skulle nu under de gifna förehallandena 
kunna tänkas uppstå pa tre olika sätt: 1:o genom verklig ur- 
laddning mellan de motsatta elektriska spänningarna på ömse 
sidor om det tunna isolerande lagret; 2:o därigenom, att den 
plötsliga vexlingen af elektrisk spänning försätter de båda le- 
darna 1 molekulära vibrationer, eller slutligen 3:0 därigenom att 
det isolerande lagret i följd af sjelfva influensverksamheten bringas 
i en sådan vibration. Det torde icke vara alldeles lätt att med 
visshet afgöra, hvilketdera af de nämnda sätten för ljudets alstring 
här eger rum, och jag har — då denna fråga ligger helt och 
hållet utom mitt ämne — icke heller funnit anledning att i detta 
afseende företaga tillräckligt noggranna och omfattande under- 
sökningar, men anser mig dock, på grund af hvad jag iakttagit, 
böra omfatta den asigt, att urladdning i vanlig mening icke är 
orsaken till ljudet. Härvid bör visserligen anmärkas, att vid 
flera af de beskrifna försöken, såsom ock ofvan blifvit nämndt, 
tecken till en sådan urladdning iakttagas, men just under sådana 
förhållanden höres icke den rena stämgaffeltonen, utan den är 
