ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1881, N:o 1. 81 
"synnerhet fallet da N. brevis förekommer i det tunna lerlager, 
som vid Hör skiljer de båda sandstensbankarne åt. Men vid 
afgörandet om ett par fossila växtarter verkligen äro skilda eller 
ej, har man påtagligen icke att taga hänsyn till annat än de 
fullständiga exemplaren, och i så fall måste de båda i fråga 
varande på grund af anförda omständigheter både till byggnad 
och förekomstsätt anses väl skilda. Om fragment af dem kunna 
skiljas eller icke kan ej härvid utöfva något inflytande, lika 
litet som man hos ett par nutida växter, hvilka bland annat af- 
vika från hvarandra derigenom, att den enas blad äro hjertlika, 
den andras äggrunda, skulle kunna i fråga sätta en förening på 
orund deraf, att bladens afbrutna spetsar ej från hvarandra 
skulle kunna särskiljas. Kan man sålunda inse, att de i fråga 
varande arterna ej böra förenas, är det å andra sidan visserligen 
icke gifvet att när de förekomma tillsammans, isynnerhet i skif- 
ferlera, man alltid kan afgöra till hvilken form de mindre full- 
ständiga exemplaren böra föras. Att SCHENKS Taf. 29 fig. 11, 
Taf. 30 fig. 2, 3, 4 samt Taf. 31 fig. 1 böra hänföras till N, 
brevis och ej till polymorpha, anser jag emellertid för temligen 
säkert. 
Att Nilssonia acuminata är mycket närstående eller iden- 
tisk med vissa former af oolitens N. compta har jag redan i 
min förra reseberättelse anmärkt. Det af SCHENK Taf. 32 fig. 
3 afbildade exemplaret är visserligen mera afvikande, men torde 
vara att anse för en mera tillfällig varietet, och snarliknande 
former saknas ej heller inom ooliten. 
Till slägtet Nilssonia hör äfven den med föregående sanno- 
likt identiska Pierophyllum Münsteri GP sp., och man har svårt 
att förstå huru den af SCHENK kunnat upptägas i ett från före- 
gående art skildt slägte, så mycket mindre som han framhåller 
den stora likheten mellan de båda växterna. Då man har en 
serie former af oolitens N. compta framför sig, finner man inom 
dem en föränderlighet, visande lika stora divergenser som de, 
hvilka förefinnas mellan N. acuminata och N. Miinsteri, hvarför 
identiteten mellan båda ej kan betviflas. Men den senare har 
Öfbersigt af K. Vet.-Akad. Förh. Årg. 38. N:o 1. 6 
