4 P. CLAESSON, OM TOLUOLTRISULFONSYRA. 
glasartad massa, som långsamt löses 1 vatten, hvarför det är 
fördelaktigast att ännu medan massan är varm uthälla den i 
en skål. 
De två första stadierna i denna serie af reaktioner äro all- 
deles säkra. Toluoldisulfonklorid bildas qvantitativt af det disul- 
fonsyrade kalisaltet och klorsvafvelsyra. Ä andra sidan omsätter 
sig disulfonkloriden med surt svafvelsyradt kali vid omkring 230° 
under liflig reaktion och utveckling af en tjock rök till toluol- 
trisulfonsyra. Huruvida åter det är det bildade klorsvafvelsyrade 
alkalit eller den fria klorsvafvelsyran, hvars klor förenar sig med 
den tredje väteatomen i toluolkomplexen, kan jag ännu icke med 
säkerhet afgöra. Sannolikt är det den fria syran, molekulärt 
bunden, hvars klor utöfvar denna funktion. Ätminstone talar 
härför den omständigheten, att man genom destillation af toluol- 
disulfonklorid med klorsvafvelsyra och temperaturens stegring 
till 240° kan erhälla toluoltrisulfonsyra, om än denna metod lem- 
nar långt sämre utbyte. En omständighet, som äfven får tagas 
i betraktande vid ett närmare ingående på reaktionens förlopp, 
är att den bildade trisulfonsyran sannolikt är 1 smältan förhanden 
som anhydrid. 
Lösningen af den på först beskrifna sätt erhållna smältan 
- neutraliseras med krita eller kolsyrad baryt och de härvid bil- 
dade salterna öfverföras i kalisalter. Lösningen af dessa afdun- 
stas till torrhet, torkas väl vid öfver 100° och behandlas med 
fosforsuperklorid (3 mol. eller något derunder) i en kolf eller 
retort. Vid omkring 120° inträder en liflig reaktion, hvarefter 
största delen af den bildade fosforoxikloriden afdestilleras. Åter- 
stoden behandlas sedan den kallnat med vatten. Den utskilda 
halffasta massan af klorider tvättas några gånger med vatten, 
torkas derefter något på sugpapper och behandlas med kall eter, 
som utdrager toluoldisulfonklorid samt små mängder af andra 
föroreningar, hvilka förorsaka, att den erhållna disulfonkloriden 
endast med svårighet kristalliserar. !) 
1) Någon isomer trisulfonklorid finnes antagligen icke häribland. Vid behand- 
ling med ammoniak erhålles ingen annan amid än disulfonamid. 
