ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1881, N:o 8. 13 
amorft pulver (Il), dels såsom glänsande, väl utbildade nålar, 
fyrsidiga, rombiska prismer med domatiska ändar (III). Då 
den amorfa syran (IT) löstes i utspädd isättika ech lösningen 
lemnades att långsamt kristallisera erhöllos likaledes samma 
slags kristaller (IV). \ 
Analyserna a material torkadt vid 100°—110° lemnade föl- , 
jande resultat: 
Senne ca 0,9017 272.005 .0ch20.262 Fi ENN 
II 0,3097 gr. gat 0,7215 gr. CO, och 0,2199 gr. H,O. 
III 0,3090 gr. gaf 0,7125 gr. CO, och 0,2053 gr. H,O. 
IV 0,3178 gr. gaf 0,7390 gr. CO, och 0,22 2,9150. 
I procent: 
I II III IV 
N 63,37. 63,58. 62,88. 63,42. 
TE ES ee 7,50. 88: (538. 7,68. 
VE 29,13. 28,54. 29,74. 28,90. 
Dessa siffror leda närmast till formeln O,,H,,01,, som fordrar: 
(EEE 600 63,69. 
EI ERA 70 Tas. 
VERFEREIERL EIN 4 272 28,88. 
942 100,00. 
Jämföras dessa analyser med deu å sid. 10 anförda, finner 
man att olikheten i sammansättning mellan den amorfa syran 
och den kristalliserade ej är synnerligen stor. Ett närmare 
studium af den fasta syrans salter visade fullkomlig identitet. 
Den kristalliserade fraktionen IVj innehöll 7,62 proc. kristall- 
vatten, som med lätthet bortgick vid 100°. Denna vattenhalt 
motsvarar formeln C;,H;,O,, +4H,0, som fordrar 7,10 proc. 
Syran, för hvilken jag föreslår namnet biliansyra, är myc- 
ket svårlöslig i kallt vatten, men löses deremot i hett, hvarur 
den afsätter sig dels amorf dels kristalliserad. Uti alkohol är 
den lättlöslig, likaså i isättika. Ur en het mättad isättike- 
lösning afsätter sig syran vid hastig afsvalning i form af en 
geléartad massa, så att kärlet kan vändas upp och ned utan 
att något utrinner. Ur mer utspädd lösning afsätter den sig 
