18 CLEVE, OM CHOLALSYRANS OXIDATIONSPRODUKTER. 
nerne I och II, voro fullkomligt identiska med dem, som er- 
höllos af den förut beskrifna syran. 
Vid cholalsyrans oxidation med dikromatblandning erhålles 
icke ättiksyra eller andra flyktiga feta syror, förutsatt att 
cholalsyran var ren och förut torkad vid 110°. 
Hufvudmassan af reaktionsprodukterna vid inverkan af di- 
kromatblandningen på cholalsyra utgöres af en grön, hartslik 
massa, som behandlades efter TAPPEINERS föreskrift. Dervid 
erhölls af 100 gr. cholalsyra blott 0,13 gr. af en substans, som 
kunde hafva innehållit feta syror, således i alla händelser blott 
spår. TAPPEINERS uppgift att laurin- och stearinsyra skulle 
bildas vid oxidationen är mig fullkomligt obegriplig, då han 
uppger, att man ibland af några gram cholalsyra skall kunna 
få nog af feta syror till en analys. 
Vid försök att efter TAPPEINERS föreskrift afskilja cholal- 
syra genom kokning af reaktionsmassans bariumsalt, stannade 
största delen af barytsalt qvar i lösningen, som ändock var 
starkt koncentrerad. Denna fäldes med alkohol och af bägge 
fraktionerna framstäldes med saltsyra fria syror, hvilka kri- 
stalliserades ur utspädd isättika. Den af det i värme fälda 
barytsaltet erhållna syran delades genom kristallisering ur is- 
ättika i två fraktioner, den först erhållna I, den andra II; den 
ur det med alkohol fälda barytsaltet framstälda syran betecknas 
med III. De trenne fraktionerna gafvo vid analys: 
Il, li. TII. 
ETC IRRE 65,71. 63,75. 64,24. 
1 NE errang 97: TC. sg 
(ÖRON Sr spak 2 28,56. 2 
Fraktionen I utgjordes af TAPPEINERS cholansyra, de bägge 
andra af biliansyra och cholansyra. Hufvudmassan af de syror, 
som bildade den hartslika massan, hvilken uppstod vid cholal- 
syrans behandling med dikromatblandningen, var säledes bilian- 
syra och cholansyra. Den senare är vida svarlösligare i alko- 
hol, isättika och vatten än den förra, hvarför jag sökte skilja 
syrorna at med tillbjelp af kristallisationer ur isättika. 
