ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1881, N:o 4. 33 
vanlig utspädd saltsyra, så försiggår denna sönderdelning full- 
ständigt. Cyanursyran såsom svårlöslig utkristalliserar, under 
det att thioglykolsyran går i moderluten. Den polymera syran 
förhåller sig sålunda i grunden på samma sätt till syror som 
den enkla syran. Denna öfvergår nemligen med saltsyra 1 köld 
till karbaminthioglykolsyra, vid uppvärmning deremot erhålles 
thioglykolsyra och cyansyrans omsättningsprodukter med vatten: 
kolsyra och ammoniak. | 
Cyanursyran indentifierades såsom sådan både genom en 
kväfvebestämning deri och genom syrans karakteristiska förhål- 
lande vid upphettning. Natronsaltets olöslighet i conc. natron- 
lut och de med en amoniakalisk lösning af kopparsulfat upp- 
kommande kristallerna fullständiga karakteristiken. 
Med kännedom om denna polymera syra var det naturligt 
att äfven söka framkalla polymeri i andra rhodanföreningar, 
framför allt rhodanmetyl och rhodanetyl, hvilket och lyckades 
genom upphettning af dessa kroppar i tillsmält rör. Reaktionen 
här är i grunden analog med förhållandet vid polymeriseringen 
af rhodanättiketer. Tillika med den polymera föreningen bildas 
 cyangas, bisulfid och röda färgstofter. Emellertid har A. W. 
HOFFMAN 2!) för en tid sedan offentliggjort sina försök beträf- 
fande polymerisationen af rhodanmetyl. Han erhöll den poly- 
mera föreningen pa samma sätt som jag och återstår det mig 
derföre endast att i allo bekräfta hans uppgifter med det tillägg 
att det äfven lyckats mig att polymerisera rhodanetyl. Poly- 
merisationen erbjuder dock här flera vanskligheter och biproduk- 
ternas mängd är mycket större. 
Äfven dessa föreningar omsätta sig, om än först vid högre 
temperatur, 1 cyanursyra och sulfhydrater. Märkvärdig är den 
lätta bildningen af cyanursyra af rhodanurättiksyra. Den visar 
antingen att cyanursyran är en verklig hydroxylförening, eller 
ock att cyanursyra såsom hydroxylförening vid relativt mycket _ 
lag temperatur öfvergår i den isomera imidöföreningen. 
') Ber. Ber. 1880, 1349. 
Öfversigt af K. Vet.-Akad. Förh. Årg. 38. N:o 4. ; 3 
