34 CLARSSON, RHODANKALIUM OCH MONOKLORÄTTIKSYRA. 
Ehuru mina i afhandlingen III publicerade undersökningar 
öfver senapsoljeättiksyran gåfvo vid handen, att denna syra var 
ett thioglykolsyrederivat, alldenstund den om än något svårare \ 
än rhodanättiksyra och karbaminthioglykolsyra genom baser, 
syror och salter kunde öfverföras i denna syra, äfvensom genom 
brom oxiderades till sulfoättiksyra, vågade jag dock icke afvika 
från den äldre uppfattningen af denna syras konstitution, utan 
antog dessa förhållanden bero pa en lätt försiggäende omlagring. 
Utgår man emellertid från en substituerad thiokarbamid såsom _ 
LIEBERMANN och LANGE !) gjort (diphenylthiocarbamid), så 
ga reaktionsförloppen pa samma sätt. Analoga produkter er- 
hållas. Men härmed är också ohallbarheten af VOLHARDS kon- 
stitutionsformel för senapsoljeättiksyran per analogiam klart 
ädagalagd och denna syra är att uppfatta såsom karbaminthio- 
3 yNH— 
alykolsyrans anhydrid med formeln C—SCH,CO 
Sg 
Någon verklig senapsoljeättiksyra är sålunda hittills icke 
bekant. Jag har på grund häraf sökt efter en dylik bland 
rhodanättiketerns destillationsprodukter. 
Vid denna förenings destillation går sönderdelningen i flera 
rigtningar. Jag har förut nämt några dervid uppkommande -: 
produkter. Underkastas nämde eter en upprepad destillation, 
så sänkes kokpunkten allt mer för hvarje gång och inträder 
redan vid något öfver 30°. Destillatet har carbylaminernas 
fruktansvärda lukt och skiljer sig i tvenne lager af hvilka det 
undre utgöres af kolsvafla. Jag har i destillatet med full säker- 
het kunnat påvisa följande kroppar: alkohol, eter, kolsvatla, 
" etylkarbylamin, thiodiglykolsyreeter, rhodanethyl och sannolikt 
äfven proprionitril och cyansulfid. Spar af någon senapsolje- 
förening har jag emellertid icke funnit. 
1) Ber. Ber. 1879. 1588. 
