42 C. A. WESTERLUND, MALAKOLOGISKA BIDRAG. 
denna afhandling af stor vigt till följd af den utomordentliga 
utveckling och formrikedom detta slägte har i det ungerska 
vattenrika låglandet, det tillfälle till studium det der lemnar 
och den noggranhet hvarmed HAZAY gått till väga vid sina un- 
dersökningar. Jag står i stor förbindelse till Hr HAZAY för 
den rika sändning af alla Ungerns Succineaformer jag erhållit. 
Följande Suceinex äro nya för den Skandinaviska faunan: 
14. Succinea suecica CLESSIN i Malak. Blätt. 1878 p. 70. 
3a IE (S Puts Kvar) 1S790p. 153. 
Testa oblongo-ovata, einereo-fulva v. suceinea, tenera, pellucida, 
dense striata, spira brevissima, acuta; anfr. 3, sat angusti, primus 
minimus, tubereuliformis, penultimus elongatus, convexus, ad sutu- 
ram antice parum obliguam paullo depressus, ultimus parum con- 
vexus; apertura ovata, 2/s,—-?/, longitudinis test® effieiens, margine 
columellari (cum pariete substrieta) et marg. exteriore ad insertionem 
sat longe protracto subaequaliter arcuatis; sutura sat profunda. Long. 
10—11, diam. 5—6 mm.; long. apert. 7, diam. 4 mm. 
Medelpad vid Galtström, på stenar, trästycken o. d. pa 
hafsstranden. — Beskrifningen, som är något afvikande från den 
diagnos CLESSIN lemnar, är uppställd efter mauga, af upptäckaren 
Hr C. G. ANDERSSON benäget meddelade exemplar och efter de 
största bland dessa. Arten (det är dock tvifvelaktigt, om det 
är en väl skild art, ehuru HAZAY liksom CLESSIN, är af den 
tanken) tillhör gruppen pfewfferi och icke putris. Vid Herrstorp- 
sjön och Pehrsborg nära Ronneby har jag tagit en mindre form. 
| 15. Suceinea pfeifferi RossM. var. nilssomiana CLESSIN 1 
Malak. Blätt. 1879. p. 153. 
Testa ovata, obliqua, solida, nitida, striatula, rubescens; spira 
brevis, acutiuscula; anfr. 3—3!/,, valde convexi, sutura profunda 
separati; apertura subrotundato-ovata. superne angulata. Lg. 10— 
11, lat. 51/,—6; apt. long. 61/,, lat. 4\/, mm. (Cl.) 
Medelpad, Galtström, med föregaende. — Efter all sanno- 
likhet hörer hit såsom en större form den S. pfeifferi var. ochracea, 
som ymnigt förekommer vid Takerns stränder, nära gästgifvare- 
garden i Nyby, och som jag beskrifvit i Fauna Su. &c. p. 288, 
da den icke öfverensstämmer med BAUDONS beskrifning anf. St. 
och fig. 5 taf. 7. Enligt BOURGUIGNAT är icke heller denna sed- 
nare DE BETTAS S&S. ochracea, utan en form af S. achrambleia 
