ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1881, N:o 4. 43 
MAB., som åter, enl. KOBELT anf. st. »kann unbedenklich als 
Varietät von Succinea putris L. betrachtet werden.» 
16. Succinea (pfeifferi) contortula BAUDON, Monogr. Sucein. 
PRAO AS ED: 
Testa solida, interdum crassa, dense striata, hine inde subru- 
gosa, obscure succinea, superne rufescens, ovali-oblonga, spira elon- 
gata, bene torquata; anfr. 31/,, convexi, subeylindracei, sutura pro- 
funda separati, ultimus perobliquus a dorso visus; apertura subo- 
valis vel oblongo-ovalis, superne paullo angustior, columella et marg. 
exteriore zequaliter arcuatis, longitudine dimidiam teste paullo su- 
perans; margines in pariete callo distineto juncti. Long. 9, diam. 
41/, mm. 
Norge, pa Renö i Lofoten, tagen af Svenska expeditionen 
till Jenisej d. 12 juni 1875. — Den är förut endast funnen i 
Frankrike, isynnerhet i dep. Oise. I Monogr. upptager BAUDON 
denna snäcka sasom var. af pfeifferi, men i Suppl. 2 skiljer han 
den såsom egen art, isynnerhet pa grund af käkens afvikande 
form. | 
17. Suceinea lenta nov. sp. — Se afd. 2. 
18. Succinea debilis MORELET, Moll. de Portugal, 1845 
Pe922 577. 2 Pemien,, Mon) Hel. IV p. 817, Boure1.e 
Testa elliptico-ovata, tenuis, levissime striatula, nitidula, sub- 
pellucida, pallide rubello-cornea; spira brevis, vertice subpuncti- 
formi; anfr. vix 3, penultimus convexus, ultimus °/, long. superans, 
medio dilatatus, basi attenuatus; apertura obliqua, acuminato-ovalis, 
apice et basi non incumbens; peristoma simplex, marginibus sub- 
symetricis, leviter arcuatis. Long. 11, diam. 5?/3 mm.; 1g apert. 
S!/5, medio 4!/, mm. lata (Pfr).- T. obscure succinea, marginibus 
apert. saepius atrolimbatis. 
Ronneby i diken vester om an, norr om Bruket. — Enligt 
BOURGUIGNAT finnes denna art i Algier, Tunis, Marokko, Spa- 
nien, på Sicilien, längs Atlantiska hafvets kust upp till Britan- 
nien och Danmark. De exemplar jag nar tagit, öfverensstämma 
till alla delar med de många ex. M' MORELET haft godheten 
meddela mig från Bayonne. Det största bland dessa är 14 mm. 
långt, nära 8 mm. bredt, mynningen 12!/; mm. lång, 7V, mm. 
bred. Det största bland de här funna är nära 15 mm. långt, 
8 mm. br., mynn. 10!/, mm. lång, 7 mm. bred. De flesta äro af 
den storlek PFEIFFER angifver i diagnosen. Från S. suecica skiljes 
