72 HOLM, SKANDINAVIENS GRAPTOLITER. 
sidoytor kommo att ligga horizontelt. Dessa äro da likasom i 
förra fallet sammantryckta från sidan samt synliga i profil. 
Hvdrothec® pa de proximala delarna af grenarne deremot 
hvilka senare genom föreningen sinsemellan, samt kanske genom 
större fasthet, !) höllos i sin naturliga ställning, sammantrycktes 
fran ryggsidan och den polypbärande sidan, således i en sådan ställ- 
ning, att de vanligen äro svåra eller omöjliga att jakttaga annat än 
i undantagsfall. Härtill torde äfven bidraga, att, vid klyfningen 
af en skifferplatta med 1i dylik ställning inbäddade Graptoliter, 
den cellbärande sidan kommer att starkast häfta vid stenen, så 
att i de flesta fall endast dorsalsidan blir fri. 
Hit höra t. ex. slägtena Tetragraptus och Dichograptus 
med en del närstående former. 
Dessa mänggreniga formers centrala del, af HALL ?) benämnd 
»the funicle», skall enligt honom och öfriga författare karakteri- 
seras af att celler helt och hållet saknas på densamma. I fall celler 
på denna del skulle finnas, måste de, såsom jag ofvan visat, vara 
ytterst svara att iakttaga. Att de emellertid äfven derstädes i 
många fall, om ock ej alltid, torde finnas, anser jag mig kunna 
antaga af flera grunder. Dels saknas ju funikeln hos Didymograp- 
tus och andra slägten, hos hvilka de äldsta, från sikulan utgående 
cellerna på grund af inbäddningsställningen med lätthet kunna 
iakttagas, dels har jag pa en art af slägtet Schizograptus NICH., 
af mig funnen i Norge, kunnat tydligt iakttaga hydrothec® på 
funikeln. Exemplaret ligger i en skifferplatta, sasom vanligt endast 
med dorsalsidan synlig på grenarnes äldre del och cellerna dolda 
i skiffern. Då emellertid peridermet såsom en tunn hinna af 
svafvelkis omgaf den till ett löst kolartadt ämne förvandlade 
!) Hos några former af Fam. Dichograptide (Larw.) träffas någon gång be- 
varad en hinna utspänd mellan grenarnes proximala delar, samt till och med 
långt utlöpande på desamma »The central disc» HALL, som i högst väsendt- 
lig grad torde hafva bidragit att hålla dem i deras naturliga läge. Se: HALL, 
Graptolites of the Quebec Group (Montreal 1865) Pl. 6-9. Sjelf har jag 
iakttagit en dylik hos en Tetragraptus (?) frän Hunneberg, tillhörande Natur- 
historiska Riksmuseum i Stockholm. 
2) Loc. eit. sid. 19. 
