ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1881. N:o 4. 75 
Detta slägte måste inrymmas i familjen Dichograptide, och 
torde i LAPWORTH'S uppställning !) böra få sin plats näst efter 
Didymograptus. Det kan sägas vara en Didymograptus från 
hvar och en af hvars äldsta hydrothec& sekundära, ej vidare de- 
lade, grenar utgå, hvarannan åt ena, hvarannan åt andra sidan, 
med hydrothece i förhållande till siculan ställda såsom hos Di- 
dymograptusartens grenar. Da hos slägtet Didymograptus gre- 
narnes divergens är i hög grad vexlande och, ehuru den är kon- 
stant hos olika arter, en serie af olika divergenser af slägtets 
olika arter kan uppställas, torde densamma ej böra läggas 
till grund för slägtkarakterer. 
Den här nedan beskrifna kan förliknas vid en stämgaffellik 
Didymograptus, i det de primära grenarne, vid utgångspunkten 
divergerande 50—60°, snart böja sig så att de blifva nästan 
parallela. Att arter med mer eller mindre än 180° eller med 180” 
divergerande primära och sekundära grenar samt möjligen kom- 
binationer med olik divergens hos de primära och de sekundära 
grenarne kunna komma att anträffas, är högst sannolikt med 
kännedomen om Graptoliternas formrikedom, hvilken årligen 
växer med det noggranna studiet af denna länge försummade 
Srupp-. 
För närvarande är af denna typ endast en art med säker- 
het af mig känd. En af LAPWORTH beskrifven, men af honom 
till slägtet Piilograptus HALL hänförd Graptolit synes mig dock 
med största sannolikhet böra föras hit, hvarom vidare längre ned. 
Slägtet skulle i sådant fall representeras af en norsk och en 
engelsk art. 
Slägtskap. Det slägte af familjen Dichograptide, som sy- 
nes stå Ptierograptus närmast, är utan tvifvel Trichograptus 
NICH. Dock anser jag mig, med den ringa kännedom, vi hafva 
om den art Trichograptus fragilis NICH. på hvilken detta slägte 
af NICHOLSON är grundadt, !) icke kunna till detta hänföra 
1) Loc. cit. Table I. (sid. 555). 
!) NicHoLson. Notes on the Correlation of the Graptolitie Deposits of 
Sweden with those of Britain. Geol. Mag. New Ser. Dec. Il. Vol. III, 
(1876), sid. 248. PI. IX, fig. 2—2a. 
