8 EKMAN, OM NITROSYLSVAFVELSYRAN. 
ZIEN ej omnämnd, ej heller af R. MÜLLER, som år 1862 i en 
afhandling »Beitrag zur Kenntniss der Untersalpetersäure» (Ann. 
Chem. Pharm. 122: ı) äfven upptog frågan om undersalpeter- 
syrans verkan pa svafvelsyra i uppgifvet ändamäl att bringa 
den till bestämdt afgörande. Detta grundar han emellertid blott 
pa analyser af följande beskaffenhet. Föreningen, framställd af 
svafvelsyra och liquid undersalpetersyra, vägdes och blandades 
med en vägd -mängd blyoxid: vid vanlig temperatur. Dervid 
bortgick »undersalpetersyran» och återstoden innehöll efter några 
timmar blott svafvelsyran och blyoxiden jemte vattnet, samt 
efter glödgning blott de två förstnämnda. Af vigtdifferenserna 
beräknade nu MULLER för föreningen formeln (NS + HS) eller, 
som han typiskt skref den, 
och den skulle saledes vara ett surt sulfat af undersalpetersyra, 
ehuru NO visserligen icke, liksom i Weltziens formel, ingick der 
såsom tvåatomig radikal. 
Man kan icke säga att kännedomen om kammarkrystaller- 
nas natur genom WELTZIENS och MÜLLERS undersökningar, 
som gjordes med uteslutande hänsyn till vissa theoretiska fra- 
gor, fördes vidare framåt. Men ungefär samtidigt började R. 
WEBER sina utmärkta arbeten öfver svafvelsyrans föreningar 
med qväfvets oxider och öfver de kemiska processerna vid svaf- 
velsyrefabrikation. År 1862 (Journ. pr. Chem. 85: 423) medde- 
lade han analyser af kammarkrystaller, framställda genom inled- 
ning af torr svafvelsyrlighetsgas i rökande salpetersyra, hvilken 
beredningsmethod han fann vara mest fördelaktig, och härledde 
deraf formeln (XS + HS). De fundna mängderna af svafvel- 
syra, vatten och qväfgas öfverensstämma visserligen ej noga med 
de beräknade, hvilket också knappast kan väntas till följe af 
ämnets lättföränderliga natur; men genom att med jernsulfat 
bestämma dess halt af verksamt syre erhöll WEBER en vigtig 
kontroll för den beräknade formelns rigtighet. I en annan af- 
