10 EKMAN, OM NITROSYLSVAFVELSYRAN. 
ning vara NS,, en uppgift, hvars rigtighet antogs af BERZELIUS 
och föranledde honom att ändra sin uppfattning af salpetersyr- 
lighetens sulfater (jemför BERZ. lärobok i Chemie för 1833 och 
1843). Straxt derefter eller år 1840 framställdes samma för- 
ening af De la Provostaye, för hvilken Rose’s arbete likväl ej 
synes hafva varit bekant. Han utgick från den tanke, att ehuru 
svafvelsyrlighet och undersalpetersyra ej reagera på hvarandra i 
vattenfritt tillstånd under vanligt tryck, de likväl torde göra det, 
om de, båda i flytande tillstånd, få verka på hvarandra längre 
tid vid det tryck, som deras tension vid vanlig temperatur kan 
åstadkomma. Den särdeles skickligt och omsorgsfullt utförda 
undersökningen bekräftade riktigheten af detta antagande, liksom 
äfven analysen ledde till den rätta formeln för föreningen, hvilken 
bildades enligt reaktionen 
2800 = 310er 
= N0.0.s0, + NO.0.NO 
DE LA PROVOSTAYE antog emellertid att »substitutions»- 
5 2. NO OLEG ENG a . 
formeln “ ‘ *(equiv.vigter) rigtigare uttryckte föreningens sam- 
mansättning än den dualistiska formeln XS,. Föreningen smälte 
vid 217” och destillerade oförändrad i närheten af qvicksilfrets 
kokpunkt. 
Hvad Rose’s förening beträffar, så visade BRÜNING ar 1856 
(Ann. Ch. Pharm. 98: 377) dess identitet med DE LA PROVOo- 
STAYES, och att den ej är en additionsprodukt af svafvelsyre- 
anhydrid och qväfoxid, utan bildas enligt formeln 
2NO + 380,.0 = 10, 3,0450, 
Ristigheten af den af BRÜNING och DE LA PROVOSTAYE 
angifna formeln NS,, bekräftades ytterligare af WEBER, som 
framställde föreningen af svafvelsyreanhydrid och undersalpeter- 
syra, hvarvid först erhölls en annan "förening (se nedan), som 
vid upphettning öfvergick till den ifrågavarande under utveck- 
ling af syrgas. Sedan hafva MICHAELIS och SCHUMANN (Ber. 
d. D. CH. Ges. 1874, 1875) visat att den också bildas då nitro- 
NO.O . N0.0.80, , H.O 
2 
sylsvafvelsyra upphettas, i det 2747 503 ger NO.0.SO, 
