12 EKMAN, OM NITROSYLSVAFVELSYRAN. 
Slutligen har det lyckats WEBER (1871, Pogg. Ann. 142: 
602) att framställa en oblandad förening af svafvelsyra och sal- 
petersyra, således en förening af båda de två starkaste syre- 
syrorna. Den erhölls genom att försigtigt inleda ängor af svaf- 
velsyreanhydrid i ren concentrerad salpetersyra, och bildade 
glänsande, ytterst deligvescenta krystaller, af hvilkas analys 
WEBER beräknade formeln 2) NS + 3HS), Vill man undgå att 
i denna "förening blott se en s. k. molekularförening, så kunde 
man möjligen för densamma uppställa formeln 
O0? 
N0,0SOH 
HOSOH 
0, 
hvari de två svafvelatomerna binda hvarandra inbördes, vare 
sig till följd af stegradt atomvärde eller i det syreatomerna i 
sulfurylen tänkas bundna både vid hvarandra och vid svaflet. 
Som man finner är det framför allt med hänsyn till under- 
salpetersyrans förhållande till svafvelsyra, som olika kemisters 
iakttagelser afvikit från hvarandra. De olika resultat, hvartill 
GAY LUSSAC, GAULTIER DE GLAUBRY, WEBER & ena samt 
WELTZIEN och MÜLLER å andra sidan kommit, äro redan om- 
nämnda liksom att de äldre kemisternas iakttagelser i ämnet 
blifvit i hufvudsak af WEBER bekräftade. Men till följe af 
ännu sednare iakttagelser af WINKLER (hans brochyr af 1867, 
se ofvan) blef frågan åter i viss mån tvistig. Enligt WEBER 
(Dingl. Journ. 167: 453) blir untersalpetersyran af svagare svaf- 
velsyra visserligen blott enkelt upplöst, hvarvid syra af 1,55 
färgas gul och ännu svagare färgas grön etc. i man af vatten- 
haltens sönderdelande verkan; men af starkare svafvelsyra, t. 
ex. 1,7 'sp. v., upptages den utan färgning, och under bildning 
af nitrosylsvafvelsyra och salpetersyra. Enligt WINKLER der- 
emot skulle koncentrerad svafvelsyra med undersalpetersyra gifva 
!) Hvarifrän ?/; af det der ingående vätet vid reaktionen kommit synes ej när- 
mare af WEBERS undersökning, hvari den använda salpetersyran uppgifves 
hafva varit »möjligast koncentrerad»: 
| 
