ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1881, N:0 9. 13 
en gulröd lösning, som fortfarande afgifver nitrösa gaser åt luften, 
och först vid uppvärmning under utveckling af syrgas och röda 
ångor förvandlas till en lösning af nitrosylsvafvelsyra; svafvel- 
syra af 1,7 sp. v. skulle vid uppvärmning till och med fullstän- 
digt åter afgifva den upptagna undersalpetersyran. Öfverhufvud 
skulle enligt WINKLER blott »en mycket ringa affinitet förefinnas 
mellan svafvelsyra och undersalpetersyra». Dessa WINKLERS 
iakttagelser hafva blifvit flerstädes återgifna; förmodligen har 
derpa äfven grundats det antagande, som man sett framställas, 
att de från blykamrarne bortgående nitrösa gaserna mindre full- 
ständigt skulle kunna återvinnas i Gay Lussac-tornet, om de 
bortginge i form af undersalpetersyra än i form af salpetersyr- 
lighet. LUNGE har i sin Handbuch der sodaindustrie (I: 351) 
framhållit önskvärdheten af att anledningen till olikheterna mel- 
lan WEBERS och WINKLERS uppgifter blefve utredd, och sjelf 
har han till följe af frågans betydelse för svafvelsyrefabrikatio- 
nen nyligen mycket fullständigt undersökt det förhållande, som 
eger rum, då små mängder undersalpetersyra verka på svafvel- 
syra, nemligen 2 till 5 volumer ligvid’ undersalpetersyra pa 100 
volumer svafvelsyra af olika styrka. Resultatet af denna under- 
sökning (Dingl. s. 223: 155 och 235) kan sammanfattas derhän, 
att undersökningen bekräftar WEBERS iakttagelser för sa vidt 
undersalpetersyrans mängd är liten, utan att likväl närmare för- 
klara WINKLERS. 
Med anledning af de skiljaktiga äsigterna i denna fraga 
föreslog jag Hr L. A. ATTERBERG att vid ett tillfälle, da en 
större mängd kopparoxid skulle beredas, använda den vid kop- 
parens lösning i salpetersyra bortgäende qväfoxiden till ett för- 
sök öfver undersalpetersyrans verkan på svafvelsyra. Qväfoxiden 
leddes derför genom concentrerad (rykande) salpetersyra, då, som 
bekant, för hvarje eqvivalent qväfoxid erhålles 3 eqv. undersal- 
petersyra. För 2 kilo koppar, som skulle upplösas, gör detta enligt 
beräkning ungefär 2,9 kilo undersalpetersyra. Reaktionen mellan 
qväfoxiden och salpetersyran modererades genom yttre afkylning. 
Till absorbtion af den bildade gasen användes 6 kilo ren kon- 
