14 EKMAN, OM NITROSYLSVAFVELSYRAN. 
centrerad svafvelsyra, som fördelades i 3 absorptionskärl, be- 
stående af flacka glasskälar, parvis anordnade så att en min- 
dre skål sattes omvänd i en större och hvarje par förenades 
med böjda glasrör, såsom ofvanstående figur visar. Anordningen 
afsåg att undvika syrans förorening från korkar eller junkturer 
äfvensom ledningsrörens tilltäppning af bildade krystaller. Ab- 
sorptionen gick mycket fort och först då omkring hälften af 
kopparen var upplöst började röda ångor visa sig i 3:e absorp- 
tionskärlet. Syran i 1:a skålen, som länge hållit sig färglös, 
var nu starkt gul och utstötte vid vanlig temperatur nitrösa 
ångor. Den ansågs derföre mättad med undersalpetersyra, ehuru 
den icke afsatt kristaller, och aftogs för att genom afkylning - 
bringas till krystallisation; likaså aftogs syran i 2:a skålen, 
hvilken, ehuru knappt färgad, dock afgaf något nitrösa gaser i 
luften. Ingendera af dessa portioner, som jag vill kalla A, och 
A,, syntes emellertid vilja krystallisera, äfven vid starkare af- 
kylning. Detta förhållande hos lösningen A, att, ehuru starkt 
gul och rykande af undersalpetersyra och således skenbarligen - 
dermed mättad, likväl ej vilja afsätta kristaller af nitrosylsvaf- 
velsyra syntes gifva stöd för rigtigheten af WINKLERS ofvan 
anförda uppgift. 
Operationen fortsattes derföre sedan med resten af svafvel- 
syran under något andra förhållanden, i det att salpetersyran i mel- 
lankärlet ej ombyttes, äfven sedan den antagit grön färg, ett tecken 
således att äfven mycket salpetersyrlighet utvecklades. Åndamålet 
var att se huruvida den krystalliserande föreningen då möjligen lät- 
tare skulle kunna erhållas. Det 3:e absorptionskärlet, som förut 
knappt mottagit någon gas, blef nu det första i ordningen och efter 
detta sattes ett kärl med 2 kilo ny svafvelsyra. Då all koppar blif- 
vit upplöst var svafvelsyran i 1:a kärlet äfven nu starkt gul och i det 
