16 EKMAN, OM NITROSYLSVAFVELSYRAN. 
och trögrörlig faller det sig desto svårare att mätta svafvelsyran 
tillräckligt med gasformig undersalpetersyra för att erhålla kry- 
staller. 
År svafvelsyran verkligen mättad med undersalpetersyra, 
d. v. s., förvandlad till nitrosylsvafvelsyra, så bör den vid re- 
aktionen bildade salpetersyran kunna upplösa undersalpetersyra 
och deraf lösningens egenskap att utstöta röda ångor i luften 
kunna förklaras. Men denna sednare egenskap inträdde, som 
vi hafva sett, långt innan svafvelsyran var mättad. Den nyss- 
nämnda förklaringen synes då ej användbar, ty rykande salpeter- 
syra affärgas som bekant af svafvelsyra, i det undersalpetersyran 
af svafvelsyran omsättes till färglösa föreningar, nitrosylsvafvel- 
syra och salpetersyra. Det syntes mig emellertid möjligt att 
den salpetersyra, som dels såsom förorening åtföljt den nitrösa 
gasen, dels bildats vid reaktionen, kunnat utöfva en sekundär | 
reaktion på den bildade nitrosylsvafvelsyran, och att reaktionen 
NO.O.NO, + H,0,50, = NO.H.0,50, + HONO, 
kan, liksom så många andra, gå i två motsatta riktningar. Då 
nemligen salpetersyra med fri salpetersyrlighet lätt ger under- 
salpetersyra och vatten, borde den, om ock trögare, kunna verka 
på samma sätt på den vid svafvelsyra bundna salpetersyrligheten. 
Jag öfvergjöt derföre krystalliserad nitrosylsvafvelsyra med kon- 
centrerad salpetersyra, som förut blifvit medelst en ström torr 
kolsyra under lindrig uppvärmning fullständigt befriad från 
undersalpetersyra. Redan vid vanlig temperatur blef den förut 
velsyra, hvarefter emellanåt tillsattes af den förra små portioner, så länge 
något äfven efter längre tid och omskakning upplöstes. I något utspädd 
och salpetersyrehaltig svafvelsyra löses nitrosylsvafvelsyran i betydligt mindre 
mängd. Sålunda visade moderluten efter B,: då den slutat att vid omkring 
0” afsätta krystaller, följande sammansättning enligt ATTERBERGS analys: 
NO: INO SOS aan 3 31,1 vigts % 
HONO, N. 10,9 » 
HRO:SO. Me NAHEN. x 40,3» 
EOS RAR N ne Tee» 
Beräkningen grundar sig på en titrering af svafvelsyra, sedan substansen de- 
pm Oo 
komponerats med vatten och ett par gånger upprepadt afdunstats på vatten- 
bad, samt på det verksamma syrets bestämning i en portion med jernvitriol, 
och salpetersyrlighetens i en annan med chameleon. 
