Ö FVERSIGT AF K. VETENSK. AKAD. FÖRHANDLINGAR 1881, N:0 93. 21 
Krystallerna äro i hög grad deliqvescenta, men de klinome- 
triska mer än de rhombiska. Egendomligt är deras förhållande 
till vattenfri eter; kastar man dem i eter, så sker först en liflig 
reaktion mellan etern och den lilla qvantitet af krystallerna, som 
hunnit deliquescera, eller den moderlut, som kan vidhänga dem; 
men sedan denna reaktion gått öfver, kunna de länge skakas 
med etern utan att åtminstone till utseendet förändras. För- 
hållandet syntes mig erbjuda ett godt medel att rena krystal- 
lerna genom att skölja dem med eter och sedan utpressa dem. 
Detta mötte likväl en svårighet deri att just som det sista af 
etern afdunstar äro de benägna att angripas. Häller man eter- 
anga öfver kristallerna, så inträder först den egendomliga vio- 
letta färgning, som så ofta inträder då salpetersyrlighet vid när- 
varo af svafvelsyra reduceras, och som LUNGE (Dingl. J. 233, 
240) förmodar härröra af en särskildt syrsättningsgrad af qväf- 
'vet, liggande emellan qväfoxid och salpetersyrlighet. Snart der- 
efter komma kristallerna i den lifligaste sönderdelning och upp- 
lösas helt och hållet under våldsam utveckling af undersalpeter- 
syra. 
Krystallernas smältpunkt kan ej väl bestämmas på vanligt 
sätt genom långsam upphettning i glasrör, emedan de under 
tiden delvis decomponeras och lösas af den frigjorda svafvelsyran. 
Huru G. DE CLAUBRY kunnat finna en så hög smältpunkt som 
120°—130°C. är dock svårt att inge, så framt ej möjligen hans pre- 
parat varit förorenadt af anhydriden. Säkrast synes smält- 
punkten, bestämmas så, att en något större mängd krystaller 
hastigt smältas vid inemot 90° och derpå under ständig omrör- 
ning med termometern den temperatur iakttages, hvarvid varaktig 
kristallisation inträder. Den syntes ligga vid något öfver 80° C. 
både för de rhombiska kristallerna och de med liqvid undersal- 
petersyra beredda klinometriska. De af ATTERBERG ur A, er- 
hållna klinometriska syntes mig, då de nyss voro beredda hafva 
en lägre smältpunkt, hvarom mera längre fram. 
Enär man till följe af den stora olikhet, som de rhombiska 
och klinometriska krystallerna företedde till deras utseende och 
