26 EKMAN, OM NITROSYLSVAFVELSYRAN. 
Som man ser hafva olika kemisters analyser af detta ämne 
sifvit ganska skiljaktiga resultat; men de af mig och ATTER- 
BERG gjorda bestämningarne visa en god öfverensstämmelse med 
WEBERS. Amnets ytterst hygroskopiska natur och dess benä- 
genhet att ständigt afgifva nagot nitrösa gaser äfven i torr luft 
synas kunna förklara hvarför vattenhalten alltid blifvit funnen 
för hög, men mängden qväfve och verksamt syre något för lag. 
Svårare är deremot att inse hvarför de flesta svafvelsyrebestäm- 
ningarne gifvit ett sa högt resultat. WEBER och andra hafva 
antagit att det berott på vidhäftande moderlut. Men om t. ex. 
65% SO, erhållits i stället för 63 och detta skulle ha berott pa 
vidhängande svafvelsyra, så skulle substansen hafva innehållit 
10,8 % fritt svafvelsyrehydrat, hvilket dock icke kan antagas. 
Antingen skulle således barytsulfatet hafva varit ganska orenadt 
af salpetersyrad (eller salpetersyrlig?) baryt, eller substansen möj- 
ligen varit orenad af en mer sur förening af salpetersyrlighet 
och svafvelsyra. 
Med afseende på denna sednare punkt vill jag slutligen til- 
lägga följande. Jag har redan omnämnt det olika förhållande, 
som de af ATTERBERG beredda,lösningarne A, och B, visade 
då de kristalliserades. I sjelfva verket var jag, ända tills ana- 
lyserna blifvit gjorda, fullt öfvertygad att de tunna klinometriska 
krystallerna, som afsattes ur A,, voro eti annat ämne än de so- 
lida, rhombiska krystallerna ur B,. De löste sig i moderluten 
så fort, att de ej kunde undersökas för mikroskopet vid vanlig 
rumstemperatur; de kunde till följe af deras deliquescenta be- 
skaffenhet ej, liksom de rhombiska, pressas torra mellan läsk- 
papper och syntes i värme vid ett preliminärt försök betydligt 
lättsmältare. Under den tid, som atgick för att suga dem torra 
på en porös platta, hvilket skedde vid en temperatur betydligt 
under 0°, syntes deras mängd betydligt förminskas, under det 
plattan genomdränktes med en oväntadt stor mängd vätska. 
Den torkade qvantiteten fördelades på tre glasburkar med in- 
slipade samt med talgvax tätade proppar. Men redan vid 17” a 
15° sönderflöt innehållet i 2 af dessa kärl till stor del, så att 
