32 0. PETTERSSON, OM VATTNETS ÖFVERGÅNGSTILLSTÅND. 
ty hvarje teori måste förutsätta en relation mellan dessa varia- 
bler, som kan uttryckas genom en eqvation v = f(pt), hvilken 
isen satisfierar, så länge den är is. Vi antaga, att Mr LoDGE 
icke har menat detta. 
2) Mr LODGE medgifver, att den varma isens tillständsyta 
existerar såsom en fortsättning af v = fı(pt) pa andra sidan om 
Im sa, som vi hittils antagit, men anser, att den utsträcker sig 
obegränsadt t. o. m. langt öfver det kritiska tryckets gräns. 
Öfverallt på denna yta försiggår ängbildning såsom en irrever- 
sibel process utan att någonsin nå fram till någon fix gräns eller 
öfvergångsyta. Ingen har någonsin iakttagit varm is ofvanom 
det kritiska tryckets gräns, men vi anse likväl, att denna hypo- 
tes förtjenar att pröfvas, och att hela problemet om isens upp- 
värmning innefattar 2 frågor, hvilka mycket väl kunna expe- 
rimentellt afgöras: 
I. Kan vanlig is under lågt tryck uppvärmas till högre 
temperaturer än dem, som motsvara eqv. S(pt) = 0 och åter- 
finnas i REGNAULTS tensionstabell? Eller med andra ord, har 
isens tillståndsyta någon utsträckning på andra sidan af grän- 
sen Im? 
II. Tenderar sublimationsprocessen, som försiggår inom denna 
nya yta mot någon fix öfvergangsyta, der ångbildningen försiggår 
på ett reversibelt sätt och mättad vattenånga afgifves (enl. vår 
hypotes) eller icke (Mr LODGES hypotes)? 
Den apparat vi begagnat (fig. 3) skiljer sig från dem, som 
förut användts af Mr. M'LEOD, BUTLEROW, L. MEYER m. fl. en- 
dast deruti, att den är förenad med ett barometerrör, som till- 
låter, att under hela experimentet afläsa trycket eller tensionen 
af ångan inuti apparaten. Qvicksilfvernivån i barometerröret 
antog emellertid ej ögonblickligt den plats, som motsvarade tryc- 
ket tillfölje deraf, att rörets öfre del var mycket vidare än det 
öfriga (för att undvika kapillaritetens inflytande). Vacuumkärlet, 
som omgafs med snö och koksalt, var af 4 liters rymd och ver- 
