51 
Öfversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar 1881. N:o 6. 
Stockholm. 
Berättelse öfver en med offentligt understöd företagen 
vetenskaplig resa i utlandet sommaren 1880. 
Af Dr JAKOB ERIKSSON. 
[Meddeladt den 8 Juni 1881.] 
Tafl. VI—VIII. 
Under de tvänne senast förflutna årtiondena har inom den 
botaniska forskningen och undervisningen i utlandet, särskildt i 
Tyskland, experimentalfysiologien kommit att intaga en synner- 
ligen framstående plats vid sidan af öfriga grenar af botaniken 
t. ex. systematiken, hvilken förut och detta allt sedan denna 
vetenskaps yngre dagar helt naturligt varit den företrädesvis upp- 
märksammade. Visserligen räknar äfven experimentalfysiologien 
sina anor långt tillbaka, från t. ex. italienaren M. MALPIGHI 
och engelsmannen N. GREW vid slutet af 1600-talet, engels- 
mannen S. HALES vid början af 1700-talet och under vårt eget 
århundrades första decennier schweizaren TH. DE SAUSSURE. 
Få voro dock i alla händelser under denna naturvetenskapernas 
barndomsålder de botaniska forskare, hvilka stälde för sig tul 
lösning frågor, som kräfde särskilda experiment och odlingsförsök. 
Ja, ännu vid midten af innevarande århundrade möta oss dylika 
undersökningar endast tämligen enstaka, så t. ex. fransmannens 
BOUSSIGNAULTS Öfver växtnäringsförloppets kemiska natur. Fler- 
talet fysiologer riktade nämligen vid den tiden sin uppmärksam- 
het åt undersökningar rörande växternas finare anatomiska bygg- 
nad, cellbildningen, embryologien o. s. v. Att i nyare tid för- 
hållandet blifvit härutinnan ett annat, i det att experimental- 
fysiologien inom botaniken blifvit på en gång riktigare uppskattad 
