+ 
ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1881, N:o 6. 59 
och de voro försedda med åt två sidor sluttande, bleckbeslaget 
tak för regnvattens afrinnande. Det större huset öppnades me- 
dels en dörr på ena sidan, och å de mindre voro takhalfvorna 
lyftbara. Genom ett hal i väggen var inledd en gren af en 
utanför & fritt land planterad växt t. ex. en gurkplanta, och 
fick denna gren utveckla sig utestängd från ljuset. Vid skäpets 
öppnande befunnos de vackert etiolerade bladen lika stora som 
a de i ljuset utanför normalt växande grenarne, — något som i 
viss mån strider mot förut gjorda antaganden, — och voro blom- 
morna icke blott lika stora utan äfven lika till färgen som de 
normala. Från de etiolerade grenarnes leder utsköto åter länga 
rötter, hvilket ej inträffar med de normalt växande grenarne, 
hvarest utvecklingen af birötter ej hinner längre än till bildande 
af små obetydliga vårtor. En annan försöksserie bestod af upp- 
och nedvända blomkrukor, i hvilka planterats en slingerväxt. 
Krukorna voro fästa pa en ställning omkring !/, meter ofvan 
marken, och plantan fick slingra sig upp efter en vid sidan stäld 
stör. Dessa försök, hvilka afsågo utrönandet af tyngdkraftens 
inflytande på knoppbildningen, voro emellertid långt ifrån så 
framskridna än, att af dem något resultat stod att hemta. 
Synnerligen beaktansvärda synas mig dessa anordningar, då 
man tydligen i på sadant sätt inrättade försök experimenterar 
med växter, som åtminstone ej kunna förete någon af växthusets 
eller arbetsrummets hetta och torka framkallad sjuklighet, utan 
öfver hufvud taget befinna sig under de mest naturliga omstän- 
digheter. Ny är väl ingalunda denna försöksmetod, då den fli- 
tigt användes redan af flere bland de äldste fysiologerna. Till 
nytt lif torde den samma emellertid hafva blifvit väckt genom 
dessa SACHS” anordningar, och torde skäl vara att antaga, att 
denna frilandsmetod kommer att inom den närmaste tiden flitigt 
anlitas för lösningen af experimentalfysiologiska frågor. 
Liksom Würzburger-institutet genom mängden och mång- 
sidigheten af utförda arbeten intager främsta rummet bland alla 
hittills befintliga, så anses gemenligen i afseende på ändamäls- 
enlig lokal Leipziger-institutet under professorn SCHENK såsom 
