10 THEORIN, OM BLADTANDSGLANDLERNA HOS EN DEL SALICES. 
De glandler, om hvilka jag nu går att tala, träffas hos Sa- 
lix pentandra L., fragilis L., viridis Fr., latifolia, daphnoides Vill., 
phylicsfolia !) L. o. a. eller vanligast och talrikast hos Salices med 
glänsande blad. Glandlerna förekomma 1 spetsen af de vanliga 
bladens i bladknopparna sågtänder och på mindre blad innanför 
de egentliga knoppfjällen i samma sorts knoppar. Deremot äro 
slandlerna mycket fa pa bladen i blomknopparne och saknas 
derstädes alldeles hos mänga arter. 
Salix-arternas bladtandsglandler utbildas sammaledes som 
motsvarande organ hos slägtet Prunus eller på sådant sätt, 
att sedan en liten sågtand på vanligt sätt uppstått, dennas öfre 
och stundom alla ytceller förlängas i radial rigtning ?). Häri- 
genom komma de också att i färdigbildadt skick till sin form 
likna de sagde Prunus-glandlerna, om jag undantager, att hos 
slägtet Salix der hals alldeles saknas, som hos Prunus samman- 
binder glandeln med den öfriga delen af sagtanden. I Salix- 
arternas bladtandsglandler utgör nemligen den parenchymväfnad, 
som befinner sig innanför de radiala cellerna, en kort och mot 
glandelspetsen afrundad cellulös kropp, hvilken med hela sin 
bredd och. utan någon halslik hopsnörning öfvergar i det van- 
liga bladparenchymet. Åtskilliga små variationer 1 glandlernas 
gestalt och insertion kunna påvisas. Hos S. daphnoides är 
glandeln mycket kort, och dess radiala celler, som omsluta ett 
mycket bredt parenchym, sträcka sig ända till sjelfva bladkanten; 
hos S. viridis är den framatrigtad, smal och mycket lang samt 
sitter på främre sidan af den trubbiga sagtanden; hos S. fragilis 
äro alla ytcellerna till den långa och spetsiga sagtanden af nä- 
1) Ofvannämda S. latifolia, som förekommer under detta namn i Falu högre 
läroverks skolträdgärd, är en form af S. lucida Mühl. Af öfriga undersökta 
arter hafva S. pentandra, viridis, daphnoides, triandra och phylicasefolia sam- 
mastädes varit odlade. S. fragilis och vagans hafva vuxit på andra ställen 
i närheten af Falun. S. pentandra har jag äfven undersökt i Småland. 
Prunus-arternas glandler äro som hastigast omtalade i Bot. Zeit., 1868 af 
Hanstein samt närmare beskrifna af mig i »nägra rön om afsöndring af 
vätskor i växtens knoppar och från dess unga blad» (Göteborgs Kongl. Vet. 
och Vit. Samhälles Handlingar, 1878. 
D 
Se 
