12 THEORIN, OM BLADTANDSGLANDLERNA HOS EN DEL SALICES. 
Jernehlorid !) reagerar mot innehållet i glandelns och såg- 
tandens olika delar på följande sätt. 
Hos S. pentandra 
a på mycket unga men fullbildade glandler 
blir innehållet i glandelns radiala celler först rent ljusblått 
och får derpå tydlig dragning åt violett, 
i glandelns parenchym knappast något mörkt, såsom det 
annars brukar blifva härstädes, och 
i sjelfva sågtandens parenchym mycket ljust brunt; 
och b på äldre glandler 
blir innehållet i glandelns radiala celler först blåviolett, 
derpa rödviolett, sedan brunrödt och olivbrunt, hvilken 
senare färg på inrullade blad efter en tid ljusnar men på 
utbredda mer och mer mörknar och 
på öfriga ställen mörkt; 
hos S. latifolia 
får innehållet i glandelns radiala celler en blåviolett färg- 
skiftning och derpå en mörk färg; 
hos S. daphnoides 
blir innehållet i glandelns radiala celler först violett eller 
blåviolett och derpå olivbrunt och 
sammastädes på yngre blad i 5 lin. långa knoppar ljusare 
och tydligare violett; | 
hos S. viridis 
får innehållet i glandelns radiala celler ett ljust blaviolett färg- 
skimmer, blir derpå olivgult och affärgas slutligen alldeles och 
i sjelfva sågtandens ytceller en violett färg, som öfvergår 
1 en mörk; 
hos S. fragilis 
blir innehållet i glandelns radiala celler intensivt blaviolett, 
derpå olivbrunt och till slut affärgadt; 
1) Jernoxidsulfat har en inverkan på cellinnehället och secretet, som något öfver- 
ensstämmer med den, som jernchlorid utöfvar. Färgen, som frambringas af 
jernoxidsulfat på ytcellernas innehåll och på secretet, är dock från början 
mörkare än den, som af jernchlorid framkommer. Anmärkas bör,att det an- 
vända jernoxidsulfatet var något surt såsom beredt af jernoxidulsulfat med 
öfverskjutande salpetersyra. 
