ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1881, N:o 9. 5 
biprodukter. Omkristalliseradt ur alkohol visade klorhydratet 
fullkomligt terebenten- och australenmonoklorhydratens utseende 
och smältpunkt. Då terpenen befanns venstervridande för po- 
lariseradt ljus, är densamma otvifvelaktigt identisk med den 
franska terpentinoljans Terebenten. 
2:0. En Terpen af kokpunkt 171°—116°. 
Denna beständsdel visade vid analys sammansättningen: 
RIO ER N RER 88,20 
VER Te neh ae en ee N AN SE MÄSSA 3 11,70 
Afven denna var altså en verklig Terpen. Att erhålla ett 
kristalliserande hydrat af densamma ville dock tyvärr ej lyckas. 
Terpenen visade sig emellertid ega samma karakteristiska lukt 
af friska furubräder, som är Sylvestren egendomlig, och hvilken 
lukt isynnerhet tydlig framträder, när oljan en tid förvarats un- 
der luftens tillträde. Då kokpunkten var densamma som Syl- 
vestrens, får väl antagas som sannolikt, att terpenen är identisk 
med furutjärans Sylvestren. För polariseradt ljus visade den sig 
venstervridande. 
3:0. En vätska af kokpunkt omkring 250°, 
hvilken beståndsdel såsom ofvan nämndt ej var osönderdeladt 
destillerbar, utan måste renas genom destillation med vattenånga. 
Vätskan var temligen tjockflytande, nyss beredd färglös, men 
gulnade snart i luften. I köld egde den ej så synnerligen stark 
lukt, men vid uppvärmning af densamma framträdde tallbars- 
oljans starka behagliga vällukt, som har sitt säte i denna be- 
ständsdel. Analysen af oljan gaf 
TS I Sr SS este 36,60 87,11 
Mate, wen 28 2 11,54 ll,2s 
98,14 08,39 
Da oljan snart gulnade i luften, härrör bristen i analysen 
tydligen af genom oxidation upptaget syre. Sammansättningen 
visar att äfven denna vätska hör till terpenernas grupp, men 
pa grund af dess höga kokpunkt är den att hänföra till de ter- 
pener, som ega formeln C,,H,,, »Sesquiterpenerna». 
