15 
Öfversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar, 1881. N:o 10. 
Stockholm. 
Om kaleithalt i graniter. 
Af A. E. TÖRNEBOHM. 
Tafl. XIV och XV. 
[Meddeladt den 14 December 1881.! 
På derom af mig framställd anhållan behagade Hr konsul 
F. H. WOLFF i Karlskrona för ett par år sedan tillställa Tek- 
niska Högskolan en samling granitstuffer från sina stenbrott i 
Blekinge. Bland dessa befunno sig äfven några prof af en 
medelgrof, grå, fullt massformig och till utseendet särdeles frisk 
granit med uppgifven fyndort Guömåla. I ett af denna granit 
förfärdigadt slipprof upptäckte jag till min förvåning några små 
partiklar af ett mineral, hvilket syntes mig ej kunna vara annat 
än kalkspat, en uppfattning, som en qvalitativ kemisk under- 
sökning af bergarten till fullo bekräftade. 
Närvaron af kalkspat i granit kan väl i och för sig ej inne- 
bära något öfverraskande, sedan den af v. Post först i lösa 
stenar uppmärksammade kalkgraniten numera är känd från flere 
lokaler, dels såsom block, dels ock fast anstående. I fråga varande 
granit liknar emellertid ej den egentliga kalkgraniten; denna 
har i allmänhet ett temligen vittradt utseende och innehåller 
kalkspat i sådan mängd och i så stora partier, att den äfven 
makroskopiskt lätt kan sköjas, hvaremot qvarts mer eller mindre 
fullständigt saknas !). Den nämnda blekingska graniten åter 
liknar till utseendet en vanlig grå, frisk granit; intet i dess 
makroskopiska beskaffenhet låter ana närvaron af kalkspat, 
qvarts innehåller den deremot i riklig mängd. 
UT Jr. »Om kalkgranitv. G. F. F. Ba. IL, s. 210. 
