18 TÖRNEBOHM, OM KALCITHALT I GRANITER. 
mig derför att medelst saltsyra undersöka de olika granitarter, 
som jag dels under sommarens geologiska resor anträffade, dels 
eode tillgång till i goda stuffer. Resultatet blef, att ingen af 
de sålunda profvade granitarterna visade sig fullkomligt fri från 
caleiumcarbonat, för så vidt nemligen bergarten ej var i nämn- 
värd mån vittrad, samt att detta calciumcearbonat ej förekommer 
blott såsom sprickfyllnader, utan äfven fint fördeladt i sjelfva 
den friska bergartsmassan !). Stockholmsgraniten undersöktes 
dels i stenbrotten på Kungsholmen, dels i dem vid Hufvudsta. 
På senare stället, der tvenne varieteter förekomma, en småkor- 
nig, temligen glimmerrik och en medelgrof, mindre glimmer- 
förande, befunnos båda svagt, men temligen konstant kalkhaltiga; 
på Kungsholmen, der bergarten liknar den smakorniga vid Huf- 
vudsta, syntes kalkhalten vara mindre allmän; först efter fåfänga 
försök på flera ställen träffades ett brott, der bergarten genom 
en ytterst svag fräsning för syra tillkännagaf en ringa halt 
kalkspat. Vängegraniten, från Vänge station NV. om Upsala, 
visade genast vid första försöket en ganska tydlig reaktion; 
likasa graniten från trakten N. om Örebro. Vidare påvisades 
kalkhalt i en medelgrof, hornblendeförande granit vid Vettershaga, 
Länna socken, Stockholms län; i en rödlett, medelgrof gneisgranit 
på öarne S. om Villinge, Ö. om Dalarö; i den mörka pyroxen- 
förande graniten fran Hörtingerum, Gladhammars socken Kalmar 
län; i den röda, medelgrofva, qvartsrika graniten fran Flivik i 
Misterhults sscken af samma län; i en grå uranit från trak- 
ten N. om Fredriksbergs skifferbrott i Jönköpings län. Af dessa 
exempel framgär, att kalkhalten ej är inskränkt till nagon viss 
granitkategori, utan förekommer sa väl i urgraniter som i yngre 
graniter, så väl i qvartsrika som i relativt qvartarma, sa väl i 
hornblendeförande som i icke hornblendeförande, så väl i små- 
korniga som i medelgrofva och grofkorniga. Hvad kalkhaltens 
relativa storlek beträffar, så är den, såsom redan förut antydt, 
1) Anmärkas bör, att den gasutveckling, som hos svagt kalkhaltiga graniter 
uppkommer när en brottyta begjutes med utspädd saltsyra, ofta är så ytterst 
obetydlig, att den mycket lätt kan undgå uppmärksamheten. 
