[89 
2 TORNEBOHM, OM KALCITHALT I GRANITER. 
pa sina ställen mycket ojemna, nästan taggiga konturer!) — 
synnerligast 1 gränserna mot ortoklas — och det sätt, hvarpa 
den tränger in i och mellan de omgifvande mineralen, synes 
visa, att den här är yngre än samtliga dessa; det ser ut som 
om ortoklasen lemnat rum för kalkspaten. Mikroklin saknas 
på detta ställe. 
I graniten inom det förut omnämnda stora blekingska mas- 
sivet aterkommer, sasom ock af nagra bland de anförda exemplen 
synes, ofta det förhållandet, att kalkspat och mikroklin uppträda 
att säga jemnbördigt och på sådant sätt, att de kunna beteck- 
nas sasom utfyllningar mellan bergartens öfriga, förut angifna 
beståndsdelar, bland hvilka partier af ortoklas, genomvuxna med 
qvarts så att en granofyrartad struktur uppkommer (skriftfält- 
spat), må framhållas såsom varaude för ifrågavarande granitart 
rätt karakteristiska. Dessa partier sitta — såsom man af lyck- 
liga snitt finner — på korn af ortoklas eller plagioklas, bildande 
liksom utväxter med nästan njurlika former och groft radial- 
stralig struktur. Utanför dem följer sedan mikroklin med kalk- 
spat. Af denna anordning synes, att bergartsmassans fullstän- 
diga utbildning ej kan hafva försiggått hastigt och på en gang; 
huru hastigt ortoklasens och plagioklasens utskiljningsprocess a 
ena sidan, och huru hastigt mikroklinens a den andra försiggick 
kan naturligtvis ej afgöras, men att mellan dem en mellantid 
förefanns da en langsam afsättning af skriftfältspat på de först 
bildade fältspatkornen egde rum, synes på grund af dennes struktur 
och förekomstsätt vara tydligt nog. Vid bedömandet af den rol 
mikroklinen spelar i bergarten bör emellertid tagas i betraktande, 
att de större, porfyrartadt inströdda fältspatindividerna, hvilka, sa- 
som i det föregaende blifvit nämndt, äro vanliga 1 vissa varieteter 
af graniten, mestadels besta af mikroklin. Det synes föga an- 
tagligt att dessa, stundom ända till 3 a 5 cm. långa kristaller 
skulle vara utbildade helt och hället efter de öfriga bestands- 
!) Här, och äfven i allmänhet på de öfriga figurerna, äro konturerna mellan 
de särskilda mineralpartien uppdragna sådana de visa sig i polariseradt ljus, 
således något bestämdare än de eljest framträda. 
PEO EV SEE EAT 
NE EFS 
