ÖFVERSGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1881, N:o 10. 23 
delarne. Sannolikare synes det, att deras bildning pågått sam- 
tidigt med dessas, men fortgått äfven sedan de öfriga mineralen 
upphört att tillväxa. Kristallerna hafva nemligen till sin all- 
männa habitus utseende af karlsbadertvillingar, och måste väl 
derför antagas hafva blifvit i hufvudsak fritt utbildade, men 
granskar man under mikroskopet deras yttre begränsningar, så 
visa sig dessa ingalunda vara kristallytor, utan skjuta oregel- 
bundet in mellan de angränsande mineralkornen. Kalkspatens 
bildningstid skulle kunna antagas sammanfalla med slutperioden 
af mikroklinens. 
Fig. 9 och 10 framställer exempel på kalkspatens förekomst 
i Stockholmsgraniten. Kalkspaten bildar här helt små korn, 
vanligen liggande i fogarne mellan den mestadels starkt vittrade 
fältspaten och qvarts, ofta omslutna af den senare på ett sätt, 
som synes angifva, att åtminstone en del af qvartsen måste 
vara senare utbildad än kalkspaten !). Ett rätt intressant exem- 
pel erbjuder det å fig. 11 afbildade stycket af ett preparat af 
den bekanta kristianiasyeniten. På bada sidorna synas här par- 
tier af den starkt vittrade ortoklas, som utgör den vida förher- 
skande beståndsdelen i bergarten. Till det ena sluter sig en 
af de i bergarten så vanliga och säkerligen tidigt utbildade ti- 
tanitindividerna. Mellan dessa otvifvelaktigt äldre beståndsdelar 
befinner sig en grupp af andra, nemligen ortoklas?), plagioklas, 
qvarts och kalkspat, de båda sistnämnda genom sin särdeles 
friska substans starkt afstickande mot de stora fältspatpartiernas 
genomfrätta massa. Här är det alldeles påtagligt, att de små, 
friska fältspatindividerna ej kunnat funnits till när de stora 
!) Kalkspat är, såsom bekant, lätt igenkänlig under mikroskopet. För att 
emellertid erhålla full visshet om, att dessa små korn med blott några få 
hundradedels mm. i genomskärning verkligen äro kalkspat, aflägsnade jag 
täckglaset från ett preparat och behandlade ett sådant korn under mikro- 
skopet med mycket utspädd saltsyra, då tydlig gasutveckling genast vi- 
sade sig. / 
2?) Det såsom ortoklas angifna partiet är bestämdt såsom sådan på grund af 
dess fullständiga brist på tvillingstreckning. Möjligen skulle dock äfven det 
kunna vara plagioklas, ehuru i sådant läge, att tvillingstreckningen ej är 
synlig. 
