ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1881, N:o 10. 27 
profiler afse, näml. Glöte-trakten i Härjedalen, och derefter 
följa gränsen mellan formationerna vidare mot norr. 
Glöte-trakten. (Härtill situationsskissen fig. I tafla V.) 
A) Glöte-Eagen (Se fig. 2, 3 och 4.) 
Vid utgaendet från Glöte-gärdarna träffar man silurisk 
kalksten först i en brant vägg pa södra sluttningen af Eggen, 
något NW om Päl-Jons-gärden. Lagringsförhällandena äro 
fullkomligt otvätydiga: N 45° W, 45—55° NO). Något an- 
nat fast synes ej i liggandet. Nedanför kalkväggen vidtar en 
terrass, hvara den Goldschmidska aneroiden angaf 827 delstreck ?) 
eller alldeles samma siffra som vid kalkens nedre gräns a Dy- 
kersbergets östra sida, ungefär !/, mil i N härifrån. Här ne- 
danför går en väg snedt mot NW. upp till egentliga kalkbrot- 
ten, som ligga ett kort stycke härifrån mot norra sidan af en 
lindrig, tvärtöfver asen gaende sänkning. Första sträckan tills 
man kommer upp i denna däld är öfversållad af idel qvartsit- 
block samt, nederst, ett och annat porfyrblock; i sänkan synas 
genast kalkblock och en hastigt stegrad vegetation 3). Här 
träffas snart ett par framstickande skikthufvuden af kalk, som 
faller 45°S — dock endast ett par fot i bredd och några fam- 
nar i (oafbruten) längd. Gar man rakt i dessas stryknings- 
riktning mot SO, återfinner man dem med ungefär samma fall 
på omkring 75 a 100 fots afstånd från den först nämda kalk- 
väggen... — Nagra steg längre fram i dälden träffas ett kalk- 
brott, der de festa framstickande hällarna luta mot N-sidan 
eller äro horisontela, men det synes ej fullt säkert, om de äro 
fasta. Efter ytterligare några tiotal steg nås det största brottet, 
hvarifrån sluttningen mot norra sidan är brant. Skikten äro 
1) Förkortadt uttryck i st. f. strykningen N 45° V—S 45° O., stupningen 
45 a 55° mot N.O. 
?) Hvart deistreck motsvarar vid hafsytan ungf. 0,12 mm. på en vanlig ane- 
roid; för ifrågavarande höjd vågar jag ej anföra absoluta tal. 
3) Siffrorna, som angifva växtlighetens yppighet, göra naturligtvis ej anspråk 
på annat än ett mycket ungefärligt värde. På samma gång må nämnas, att 
äfven planteckningarna äro hufvudsakligen endast efter ögonmått, så att de 
i afseende på konturer o. d. ingalunda vilja anses korrekta. 
