ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1881, N:o 10. 37 
kanske äfven en stor del af sandstenen hunnit bortdenuderas i 
den dal der sedermera silurlagren afsattes. Slutsatsen (rörande 
detta ställe) i nämda arbete: »att antingen såväl sandstenen 
som qvartsiten äro yngre än kalkstenen, eller att denne (kalk- 
stenen) fullständigt denuderats före qvartsitens aflagring», kan 
jag följaktligen icke finna grundad pa giltiga skäl. 
Nära S:a ändan af sjelfva åsen visar sig qvartsit i en täm- 
ligen hög vägg, 'skiljd genom en grund däld från bergets af kalk- 
sten bygda hufvudmassa. Stupningen är mycket svår att ut- 
reda, men befanns slutligen vara 30—35° mot NV, strykningen 
NO:lig; således kan man med hög grad af sannolikhet sluta till 
en skarp diskordans mot den horisontela kalken, hvarvid väl 
knappast de horisontela aflagringarne kunna vara de äldre?!) 
Öfversta delen af qvartsiten syntes nå nästan upp mot den 
högsta kalknivån (dock var denna afvägning osäker). 
Pa åtskilliga ställen af detta berg kan man se lokala af- 
vikelser i kalklagrens fallande, som alldeles påtagligt äro af till- 
fällig natur. Sålunda synes ofta, som den yttersta randen af 
en kalkplatå lossnat och derigenom de i detta parti ingående 
lagrens stupning blifvit mer eller mindre afvikande från hufvud- 
partiets. Att dylikt lätt kan blifva vilseledande, t. ex. da jord- 
täckning döljer »lossnan», är sjelfklart. 
Den mellan Glöte och Lofsån belägna särdeles höga Glöte- 
åsen lemnar inga vigtiga bidrag till frågans lösning. Dess norra 
och östra sluttningar täckas af block af qvartsiter, konglomerat 
samt grofkornig ögongneis. Först tämligen högt uppe träffas 
fast anstående qvartsit af en i dessa trakter mycket vanlig 
sort: gulgrå grundmassa med hvit, i blått dragande qvarts. Dess 
stupning är 40° NV. På vestra sluttningen synes denna i ome- 
delbart sammanhang med ett konglomerat. Kalk anstod endast 
på vestra sidan, långt nere, och bildar der framskjutande terras- 
ser, som i följd af den t. o. m. för kalkterräng ovanligt yppiga 
vegetationen endast högst ofullständigt och med stor svårighet 
kunna granskas. Öfverst sågs pa ett ställe 5—8° fall mot Ö, 
1) Jmf. härmed förh. vid Tossåsen, sid. 50. 
