ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1881, N:o 10. 39 
F) Mellan Dykerstjärnen och Bölberget. (Se situations- 
skissen). 
Härvid må först påpekas det ovanligt stora djupet hos 
tjärnen, hvilket på ett ställe — i rät linie mellan Dykersbergets 
"högsta topp och sänkningen mellan Noli- och Finnsvedasarne — 
tyckes uppgå till kanske mera än 600 fot, försavidt man far 
tro egarens af fiskevattnet uppgift, att »en långref af denna 
längd här står rätt upp och ned». Djupet bildar en tvär afsats 
1 bottnen; eller ock är den grundare bottnen endast flytande 
eller falsk, hvilket icke är alldeles ovanligt i dessa trakter. Dy- 
kerstjärnens spegel ligger ungefär 15—20 fot under Glötesjöns. 
Då man följer den härifrån flytande bäcken mot N, träffar man 
snart, på 35—45 fots lägre nivå än tjärnen, fast porfyr uti 
omkring alnstjocka bankar. Drar man sig härifrån uppåt slutt- 
ningen mot Ö, träffas bituminös sandig kalksten i ymniga block 
jämte porfyrblocken på 75—90 fots höjd öfver nedersta porfyren. 
Vid Bölbergs såg i samma bäck anstå porfyrklippor; här har 
bäcken sänkt sig ytterligare ungefär 40 fot. Sedermera träffas 
på vägen mot Bölberg i skogen, nära byagränsen, kalkhällar 
(sil.) men utan annan fast berggrund synlig i närheten. Strax 
Ö. om Bölberg är en stor myr, hvaruti åtskilliga hällar af »ty- 
pisk blagvarts» visa sig. Denna myr begränsas i Ö af en låg 
as, som synes vara bygd af samma bergart. Ö om denna åter 
finnes ortocerkalk i mindre partier, fallande 15—18° mot VNV. 
Dock träffades ej några otvifvelaktigt grundfasta partier. (Stäl- 
let är pa 25 minuters gångväg från gärdarne). Vid Mossavålan 
lära kalklagren ligga horisontelt, enligt trovärdig uppgift, och 
ej visa sig annat än på östra sidan. 
Jag har i det föregående försökt att opartiskt beskrifva de 
geologiska förhållandena i Glötetrakten samt dervid på hvart 
ställe framhållit de skäl som talat för eller emot äsigten om 
kalkens underlagring. Förrän jag gar vidare, vill jag derför 
endast tillägga ett par allmänna betraktelser. 
