92 ÖFVERSIGT AF K. VETENSJC.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1871. 



sit. Den senare, som ofvanför Bäck har någon utsträckning, är 

 genomdragen af qvartsådror, hvilka ofta förete tydligt utbildade 

 kristaller med mellanrummen fyllda af bergbeck. 



Längs utmed Rättvikens nordöstra strand är landet frän 

 Lerdal till Rättviks kyrka flackt och föga höjdt öfver vattenbry- 

 net. Inga fasta berg äro här synliga och Enån genomskär i 

 sitt nedre lopp endast lösa jordlag. Vid Rättviks kyrkoby åter 

 uppträder en egendomlig kalksandsten, synlig såväl på flera stäl- 

 len i byn, som serskildt uppskjutande i ett par kullar norr om 

 landsvägen. Stenen är hvit eller ljusröd med mörkröda punkter. 

 I syror löses den med ringa återstod af små klara qvartskorn 

 af mindre knappnålshufvuds storlek. Närmare sjön ligger samma 

 bergart, men med ett utseende, som för en flyktig blick starkt 

 påminner om vissa slag af den kambriska sandstenen. Då jag 

 hvarken i denna bergart funnit fossil eller sett laget i kontakt 

 med andra kända silurlag, vågar jag ej yttra något afgjordt an- 

 gående dess geologiska plats, men är böjd att anse det närmast 

 sluta sig till LeptEenakalken. Af kalksandstenens förekomst på 

 flera punkter af Rättviksheden synes, att den har en temligen 

 vidsträckt utbredning i denna trakt. Att silurbildningen vid 

 Rättvik på djupet sträcker sig upp emot Lerdalsberget och ut- 

 med detta står i samband med kalkbältet vid Bäck och Alsar- 

 byn, är högst sannolikt, serdeles då man tager sjelfva' terrängen 

 i beskådande. 



Lika sannolikt är, att samma bildning äfven sträcker sig 

 upp på östra sidan af den utdraget rundade granitklump, som 

 reser sig vester om Rättviks kyrkoby emellan Sjurberg, Nitsjö, 

 Sätra och Lugnet. Visserligen träffas på östra sidan kalk, dock 

 ej under sådana omständigheter, att jag vågar uppgifva den så- 

 som fast i dagen. Sådan förekommer den dock med säkerhet pä 

 vestra och norra sluttningen af samma granitklump. Vid Sjur- 

 berg utskjuter graniten med en udde i Siljan. Mot dess vestra 

 sida, vid Räfnäset stödja sig petrefaktrika hvarf af röd ortocer- 

 kalk, fallande NNW, ned i sjön. Att lagföljden fortsätter under 

 vattnet i bottnen af viken mellan Sjurberg och Wikarbyn, visas 



