TÖRNQVIST, GEOLOGISKA IAKTTAGELSER I SILJANSTRAKTEN. 119 



fortsättning af Möckjasgraniten, men skiljes derifrån genom en 

 sänkning i marken. Den nyssnämnda kalkhöjden är genom en 

 dal skiljd från Osmundsberget. 



Norrut stöter den till det sandstensområde, som från Os- 

 mundsberget sträcker åt öster ned emot norra Okran och i norr 

 ända till Oresjön. 1 senare riktningen går den först på östra 

 sidan om den lilla å, som utflyter ur Bysjön, men genomskäres 

 sedan af densamma. Sjelf har jag ej sett sandsten fast mer än 

 på de redan nämnda ställena i närheten af Osmundsberget samt 

 vid Oresjön, men folket i trakten uppgifver, att den verkligen 

 utefter hela denna sträcka träffas fast här och der i marken. 

 Säkert är, att den förekommer såsom block i otalig mängd. I 

 allmänhet är det sällsynt att finna sandsten med fast klyft, der 

 den ej ligger i omedelbar kontakt med granit. Afven der den 

 förekommer till största massa, såsom inom Orsa socken, ligger 

 den städse dold under ett hölje af lösa lag. 



Lagbyggnaden vid Gulleråsen, som skares af profilen 5, er- 

 bjuder ett ganska stort intresse. Straxt vester om ån, som ut- 

 strömmar ur Bysjön, uppstiger en klint af Leptsenakalk, Liss- 

 berget, med nästan vågräta lag. Under vandringen härifrån 

 vesterut möter först en liten dalgång och derefter en höjd med 

 ortocerkalk, stupande omkring 40° O, således under Lissberget. 

 Ortocerkalken åter hvilar på sandsten med likformigt fall. Den 

 höjd, som innehåller dessa bergarter, stryker igenom hela Guller- 

 åsens by från söder till norr, med högsta ryggen öster om lands- 

 vägen, hvilken å sin sida på längre sträckor är anlagd öfver sand- 

 stenen. Att dalgången emellan Lissberget och ortocerkalken 

 motsvarar platsen för de mellan de båda kalkgrupperna belägna 

 lagen, synes tydligt i höjdens norra ända, der ortocerkalken öfver- 

 lagras af cystidekalk och denna åter af cementkalk. Vid östra 

 foten af höjden har jag vidare der älven träffat skiffer. Lep- 

 taenakalken, som sedan borde följa i rätt fortsättning af Lissber- 

 get, är här bortdenuderad. En så fullständig lagföljd ända från 

 sandstenen träffar man sällan i Dalarne. Tänker man en linje 

 dragen, mellan Lissbergets östra och Osmundsbergets vestra sida, 



