TÖRNQVIST, GEOLOGISKA IAKTTAGELSER I SILJANSTRAKTEN. 123 



silurl^g nära intill det ställe, der landsvägen mellan Arfvet och 

 Skattungbyn går öfver Fjeckån. ' Många stenbrott äro här an- 

 lagda i Leptaenakalk. I det största af dera finnas skikt tillhö- 

 rande både de öfre och de undre delarna af denna grupp. De 

 äldsta lagen stupa 70 c till 80° SO. Sedermera synes euriten från 

 höjdplatån gå ända ned mot Skattungesjön, hvarunder den lik en 

 kil mellan Tägtsberg och Jocksäll åtskiljer Ore — Rättviks silur- 

 område från Orsaiältet. 



På norra sidan om Oresjon, nära Furudals jernbruk ligger 

 ännu en silurbildning. Kalk bry tes här i två sammanhängande 

 stenbrott af betydlig vidd. I det vestligare ligga vackra hvarf 

 af gråblå cystidekalk, hvilka falla 15° SO.; i det östra brottet 

 utgöres bergarten af Leptaenakalk med starkt åt OSO fallande 

 lag. 1 nejden förekommer ofta skiffer i lös sten, och troligen 

 finnes den äfven fast på djupet. Fyndorten för flera af HlSiN 

 GERS graptnlitarter är just Furudal, men alla hans exemplar der- 

 ifrån äro funna i lösa stycken. Djupa sandlager täcka traktens 

 fasta berg, hvarföre silurbildningens utsträckning här är obekant. 

 Sannolikt är den ej så ringa. Bildningen synes mig vara en 

 sparad fläck af den formation, som en gång beklädt sluttningen 

 af den yttre berggördel, hvilken omsluter Dalarnes nuvarande si- 

 lurfält. Inpressad mellan de berg, som följa Furudalsän, torde 

 den af dem hafva blifvit skyddad mot förstöring. 



På andra sidan om den nyssnämnda euritkilen uppträda åter 

 silurlag i Granån, der landsvägen ungefär ^ mil öster om Skatt- 

 ungsbyn leder öfver densamma. Vid bron ligga praktfulla hvarf 

 af röd och rödgrå ortocerkalk, stupande några få grader åt NO. 

 Nedom bron sänka sig lagen snart under jordytan, men följer 

 man ån uppför i sydlig riktning, fortfara de en något längre 

 sträcka. Ofvanför en der förekommande kastning, som beteck- 

 nas af en med kalkspat nästan igenläkt remna, antager hällen 

 en rätning mot sydost, men återtager snart sitt nordvestliga fall. 

 Inom ortocerkalken förekommer äfven grå kalk med oolitstruktur. 

 Högre upp i ån skjuta sandstenslager upp med likformig lutning 

 med kalken. I vissa hvarf är sandstenen tunnbladig som skiffer, 



