124 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 187 T. 



i andra har den nästan qvartsitlikt utseende. Småningom anta- 

 ger bergarten porfyrstruktur, under det den än döljer sig under 

 åns botten, än reser sig med höga väggar vid dess sidor. I å- 

 bottnen förekommer hyperit allmänt i lös sten, hvadan jag för- 

 modar, att den äfven finnes fast under euritporfyrn, ehuru jag ej 

 lyckats finna någon punkt, der den träder i dagen. Först på 

 sluttningen från Skattungsbyn mot Ore-elf framträda sedan ånyo 

 silurlag. Bäst studeras lagföljden i byns vestra del. Enrit visar 

 sig i sjelfva bygatan. Går man sedermera i norr ned mot elfven, 

 träffas i åkrarne först röd ortocerkalk, derefter grå cystidekalk 

 och sedan en annan grå kalk, som jag antager vara cementkalk, 

 emedan den stöter omedelbart intill ett lag af Trinucleusskiffer. 

 Strykningen går öfverhufvud i öster och vester, men kalklagens 

 lutning vexlar och skiffern står nästan upprätt. För öfrigt upp- 

 träda här och der i åkrarna nedom Skattungsbyn än det ena, än 

 det andra af dessa lag, hvaraf kan slutas, att hela denna slutt- 

 ning mot elfven är silurisk. I höjden söder om byn ligger röd 

 eurit, hvars sedimentära ursprung framgår deraf, att bergarten 

 ofta har konglomeratstruktur. Mera tveksam är jäg beträffande 

 förklaringen af den i byns vestra ända uppträdande porfyrartade 

 bergarten. A ena sidan synes den, att döma efter läget, vara 

 en fortsättning af de förut nämnda eurithvarfven, men å andra 

 sidan vore det mycket tänkbart, att verklig eruptiv porfyr här 

 framträngt mellan de katnbriska lagen, till hvilka jag utan mycket 

 betänkande för sjelfva euriten. Som de lokala förhållandena ej 

 tillåtit noggranna undersökningar öfver de olika bergarternas 

 gränser, måste jag inskränka mig till anförande af företeelsen. 

 Den upprepas i det följande på flera ställen. 



Huruvida lagen vid Skattungsbyn sammanhänga med dem 

 vid Granån, eller om icke de senare snarare tillhöra den högre 

 liggande platåranden, hvilken sedan gar ofvanför höjden vid 

 Skattungsbyn och derifrån förbi byarne Aberga, Mickelväl, Ors- 

 bleck och Stackmora, på längre afstånd från Ore-elf, må lem nas 

 oafgjordt. Huru än härmed förhaller sig, ligga de sedimentära 

 bildningarne vester om Skattungsbyn i tvenne afsatser, den ena 





