TÖRNOVIST, GEOLOGISKA IAKTTA!. ELSE« I SILJANSTRAKTEN. 125 



utefter den linje, som bildar platåranden, den andra närmare 

 Ore-elf under Kallmora, Björken och Nederberga. 



Emellan Skattungsbyn och Kallmora iakttagas till en bör- 

 jan eurithvarf, stundom öfvergående i sandsten, men ungefär midt 

 emellan byarne afbrytas de tvärt af en klint med Leptsenakalk. 

 Dennas förekomst här kan jag ej förklara, såframt den ej utgör 

 ett större lösryckt fragment. Närmare Kallmora uppträder sand- 

 stenen med mägtiga bäddar. Som den först möter efter större 

 eller mindre jordrymning kan dess förhållande till andra berg- 

 arter, såsom till den porfyr, som ofvanför Kallmora visar sig i 

 en liten bäck, ej nöjaktigt undersökas. Sandstenen är dels röd, 

 dels ljusgrå eller gulgrå och har vexlande, oftast svag stupning. 

 I Nederberga åter är den hvit, och lagen stå lodrätt. Sedermera 

 visa sig ej fasta lag i den. nedre terassen förr än i närheten af 

 Orsa. Sannolikt döljer sig dock sandstenen under de djupa sand- 

 massor, som åt trakten mellan Nederberga och Orsa gifva ett ut- 

 seende, som påminner om Rättviksheden. 



Följer man åter den öfre bergskanten, möter vid Aberga, i 

 sjelfva bygatan en vittrad hyperit med tydlig sferoidalstruktur, 

 och i sluttningen norr om byn hvilar mot hyperiten röd ortocer- 

 kalk, följd af grå cystidekalk. Hvarfven luta olika i skilda brott, 

 men mest åt NW. Hyperiten omsluter i sjelfva bygatan ett stort 

 brottstycke af Ortocerkalk, nedsänkt i en utdragen fördjupning i 

 berget. Stycket har 80 till 90 fots längd samt omkring 15 fots 

 bredd. Skikten stå uppresta och stryka i midten af fördjup- 

 ningen i NO och SW, men äro mot båda ändarne böjda bågfor- 

 migt utåt. Med svårighet låter denna bildning förena sig med 

 föreställningen om hyperitens neptuniska ursprung. Söder om 

 hyperiten ligga . uppåt höjderna vidsträckta lag af eurit, hvilka 

 ännu högre upp genombrytas af en tät svart bergart. Densamma 

 har jag äfven funnit under liknande omständigheter i högsta höj- 

 derna ofvanför Skattungsbyn. Emellan Aberga och Mickelvål 

 fortsätter såväl euriten som hyperiten. Den förra intager det 

 vida största området och är ensam synlig vid Mickelvål, ehuru 

 den svarta bergart, som vid brunnsgräfning säges påträffas i byn, 





