126 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAI). FÖRHANDLINGAR.. 1871. 



torde vara hyperit. Vid Orsbleck uppträda åter ortocerkalk och 

 cystidekalk, den senare med synnerligen vackra hvarf, som falla 

 20° NW och W. Nedanför Stackmora ligger likaledes ortocer- 

 kalk, fallande 20 c NW, men i sjelfva byn uppträder porfyr. 



Den linje, utefter hvilken dessa silurlag draga sig mellan 

 Aberga och Stackmora, aflägsnar sig småningom från högsta 

 platåkanten ned till granskapet af sahdstensterassen. Området 

 mellan samma linje och sandstenen visar blott på få ställen fast 

 berg, men hvad man är i tillfälle att se antyder, att silurbild- 

 ningen fortsätter äfven på detta område. Emellan Aberga och 

 sandstenslagen vid Björken, nära intill de senare, uppgräfves en 

 till lera omgestaltad skiffer, som helt säkert är sferoidskiffer. 

 Kallholn ligger på en höjd — såsom namnet antyder — i hvil- 

 ken träffas Leptamakalk. I en liten bäck, som flyter omkring 

 höjden, visar sig sferoidskiffer, lutande 20° NW och dykande ned 

 under kalken. Sjelf hvilar den åter på lag af cementkalk med 

 i det närmaste likformig lutning. Dessa bildningar äro ej så 

 långt aflägsna från Abergalagen, att de ej kunna tänkas samman- 

 hänga med dem, förutsatt att grundberget mellan båda byarne ej 

 går för djupt under jordytan. Vidare ligger vid Stackmora, i 

 myren nedanför ortocerkalken, en lera af samma beskaffenhet som 

 den vid Björken. Sandstenens uppträdande i nedre terassen må- 

 ste då förklaras antingen genom en kastning eller en häftig böj- 

 ning utmed sandstensterritoriets sydöstra gräns. 



Höjdplatåns afsluttning mot Orsasjön bildas af Digerberyet, 

 som nära Orsa framskjuter något förbi ändan af den sluttning, 

 vi nyss lemnat. I Enån, som genomskär de siluriska lagen i 

 Digerbergets norra ända, resa sig vid Enå qvarn höga porfyr- 

 väggar. Mot dessa stöder sig ortocerkalk, som åter efterföljes af 

 cystidekalk, stupande 20° till 30° WNW. Nedom bron, som le- 

 der öfver ån, befinnes cystidekalken öfverlagrad af cementkalk i 

 uppräta lag med inlagrad Trinucleusskiffer. Den senare lemnar 

 ett serdeles rikt utbyte af fossil. — De båda förstnämnda lagen 

 jemte porfyren, som stundom blir euritartad, fortsätta sedan ut- 



