175 



Ofversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar 1871. N:o 2. 

 Stockholm. 



Om några märkliga isomerier uti den oorganiska 

 kemien af P. T. Cleve. 



[Meddeladt den 8 Februari 1871.] 



Inom den oorganiska kemien torde . icke finnas någon mot- 

 svarighet till det stora antal isomerier, hvilka en så enkelt sam- 

 mansatt atomkomplex som platina-klorur- amoniak erbjuder. 



Equivalentformeln för dessa isomera föreningar är Pt NH 3 Cl 

 och enligt uppgift torde icke mindre än 6 eller 7 skilda kroppar 

 af denna formel existera. Af dessa isomerier känner jag fyra 

 med säkerhet. Den äldst bekanta föreningen är det gröna Mag- 

 nusska saltet, som erhölls 1828 af Magnus genom direkt före- 

 ning af platinaklorur med amoniak. Samma gröna salt erhölls 

 sedermera af Peyrone genom fällning af platinaklorur med klori- 

 den till den första Reiset'ska basen (platodiamminklorid) och 

 tolkades till följe af detta framställningssätt såsom ett dubbelsalt 

 af platinaklorur och platodiamminklorid. Det afgörande beviset för 

 denna åsigts riktighet lemnades af mig 1 ), då jag fann, att silfver- 

 nitrat dekomponerar saltet under bildning af platinaklorur-klor- 

 silfver samt nitrat af platodiammin. 



Ar 1844 upptäckte Reiset 2 ) en kombination af lika sam- 

 mansättning med det nyss anförda gröna dubbelsaltet, men med 

 helt olika egenskaper. Detta salt var gult till färgen och förhöll 

 sig till silfversalter såsom kloriden till en bas med equivalentfor- 

 meln PtNH 3 0, HO. Denna klorid erhåll es ur platodiamminklorid 

 genom förlust af dess halfva amoniakbalt. 



') Om Amoniak Platina-föreningar. Upsala Vet. Soc. Acta 1866 p. 26. 

 2 ) Ann. de Ch. et de Phys. Bd XI. p. 417. 



