178 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1871. 

 Pt HN rNH3 } 2' 2 N0 2' + H 2 O. 



Ur nitratet har jag erhållit kloriden med saltsyra, men ännu 

 icke i så stor mängd att jag kunnat analysera den. Kloriden 

 kristalliserar väl uti färglösa, lätta taflor eller uti prismer. 



Om nitratet sättes till en platinaklorur-klorkalium-lösning, 

 fås det bruna dubbelsaltet i quadratiska glittrande taflor. Så- 

 lunda är det så väl genom syntes som analys bevisadt, att det 

 bruna saltet är en förening af platinaklorur med kloriden 



Pt 3 x 3 >CI 2 eller platosamisemidiammin klorid*! Ännu tyd- 



NH 3 



ligare visar sig detta då det bruna saltet oxideras med klorsy- 

 radt kali och saltsyra, hvarvid erhålles först oktaedrar af troligen 

 kaliumplatinaklorid och sedan dessa utkristalliserat, sexsidiga gul- 

 aktiga taflor alldeles lika till utseendet med kloriden 



Pt< 



Cl 

 NH 3 ~NH 3 Cl 



NH3CI 

 Cl 



hvilken jag erhållit genom behandling af det nyss omnämnda 



nitratet med kungsvatten. 



Denna klorid står midt emellan den GERHARDT'ska platin- 



l Cl 



1 VfXJ pi 



amminkloriden Pt< 3 och den Gno^ skd, platindiammin-k\or\åe\\ 



(ci 



Cl 



Pt ^ TTT 3 3 _,, och bör derföre benämnas platinamisemidiammin- 

 NH 3 I\H 3 Cl . / 



Cl 

 klorid. Basen till denna senare klorid står i samma för- 



(OH 



hållande till basen Ft^f™* 0R som Gros' bas PtfeC** 3 °g 

 HN 3 OH j NH 3 NH 3 OH 



(OH 

 til. RE.SETS bas Pt {»J™! 



Den bruna kloriden med equivalentformeln Pt, NH 3 , Cl bör 

 enligt hvad ofvan blifvit anfördt, skrifvas atomistiskt 



pt^C^M + ptci,. 



J\ ii 3 Ll / 



