188 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1871. 



De begge sistnämnda kemisterna funno derjemte existen- 

 sen af ett annat natrium-platinasulfit motsvarande formeln 



2 /Na, . o 3 . (SO) 2 Oj pt \ + 3 „ Q _ hvarefter Lang i) framställde 



\Na 3 . 3 . (SO) 2 OJ / 

 salter af kalium, amonium och silfver, hvilka motsvarade det 

 sist anförda natriumsaltet. 



Sulfiter af platina, der blott den ena af den bivalenta pla- 

 tinans frändskapsenheter är verksam vid sulfitbildningen, hafva 

 nyligen blifvit beskrifvna af Birnbaum 2 ), som erhöll genom 

 inverkan af svafvelsyrlighet på amoniumplatinaklorid ett salt af 

 formeln 



, 2NH 4 C1 + C1) p 

 H.O.SO.O/ 



och genom mättning med kali erhölls 2. v * i Pt, hvilka 



KU. oU . (J 3 



motsvara BÖCKMANNS sulfit. 



Genom inverkan af surt och neutralt amoniumsulfit pä 

 amoniumplatinaklorur erhöllos safterna 



NH 4 . Cl + Cl ) P1 , 



3- NH.) 0j . (S0)! , Pt + H 2 O och 4. 8 NH) 0s (S0)j ° }Pt+3 H 2 O 



H 2 ) 



Af kaliumplatinaklorid och svafvelsyrlighet erhöll Birnbaum 



saltet 



5 2KC1 + C1-, 



0l K SO. O I rt 



Salterna 3 och 4 motsvara uppenbart de af Litton och 

 Schnedermanx samt af Lang framställda sal tern a med sex 

 atomer enatomig radikal. 



Sulfiter af platina-amoniak-baserna äro ganska litet bekanta. 

 Peyrone 3 ) har offentliggjort en afhandling öfver inverkan af 

 amoniumsulfit på de isomera salterna af den gemensamma equi- 

 valentformeln Pt Cl . NH ;5 . (Pt = 99). 



') Om nägra nya platinaoxidulföreningar. Upsala 1861 pp. 12 — 31. 



2 ) Zeitschrift für Chem. T. V. p. 504. Bullet, de la Soc. Chim. 1870 Febr. 

 p. 139. 



3 ) Ann. der Chem. und Pharm. 61 (1847) p. 178. 



