190 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1871. 



Vid inverkan af amoniumsulfit på platosemidiamminklorid erhöll 

 Peyrone ett salt, hvars equivalentformel var Pt 2 N 5 Cl H 19 S 4 13 . 

 Detta förhållande kan uttryckas med den atomistiska formeln 

 / Cl (NB,) a l p t \ H 



Saltet blir då analogt med det af Birnbaum framställda 



3 NH 4 . 3 . (SO) 2 O I Pt + 3 H2 ° 

 Af platosainminklorid och amoniumsulfit erhöll Peyrone 

 tvenne salter med equivalentformlerna 



I. Pt, Cl N 3 H 12 S 2 9 

 II. Pt N, H 7 S, 6 

 Om man får antaga uti 1 ett plus af 2 väte, hvilket svår- 

 ligen ger sig till känna vid saltets analys, kan den atomistiska 

 formeln skrifvas: 



2 / ClNH 3 }p V +3H 



L \ NH 4 .O.SO.ONB 3 i rt / + öa 2 {J - 



II kan skrifvas 



NB^O.so.NH,/ p 

 NH 4 O.SO.NH 3 \ 



Då det senare saltet var beredt med öfverskott af amo- 

 niumsulfit synes det af formlerna som om platinans frändskaps- 

 enheter iclce ega, då de äro bundna vid NH 3 , förmågan att för- 

 anleda dithionylbildning. . 



Några sulfiter af amoniakplatina har jag förut beskrifvit 

 nemligen det af Peyrone genom inverkan af amoniumsulfit på 

 platodiamminklorid erhållna dubbelsaltet samt ett sulfit, som er- 

 hölls genom inverkan af svafvelsyrlighet på Gros' nitrat (platin- 

 diammin-bikloro-binitrat). Detta sulfit hade en sammansättning, 

 som motsvarade formeln 



Pt . 4 NH 3 . 4 (SO) 2 + 2 H, O eller 



Pt 4 NH :5 2 (SO) 2 2 H 2 + 2 H 2 O 



Endast en ringa vätehalt, omöjlig att genom analys bestäm- 

 ma, skiljer de begge formlerna, men då den fyratomiga platinan 



